sv. TRÄVARUEXPORTFOREMNGENS SVAR A K. DOMANSTVRELSENS KRITIK. 5 



erfarenhetstabeller rörande tallen, vilka lämna statistik för såväl de sämsta som 

 de bästa markernas produktionsförhållanden. Särskilt framstår av dylika tabel- 

 ler med all tydlighet förhållandet mellan föravverkning och slutavverkning under 

 en omloppstid. Den enda berättigade anmärkning, som gjorts mot dessa tabel- 

 ler, är, att de grundats på för starkt slutna bestånd; en omständighet, som är 

 ägnad giva relativt låg föravverkning. Häri ser föreningen ett kraftigt stöd för 

 sin åsikt, att å en normal skog med mellan 150 och 200 års omloppstid förav- 

 verkningen bör vara lika stor som slutavverkningen; ett faktum, som numera icke 

 av någon auktoritet torde emotsägas. 



Styrelsen betvivlar emellertid, att lappmarksskogarna kunna lämna en för- 

 avverkning, som uppgår till mera än 25 procent av slutavverkningen. De nu- 

 varande överåriga skogarnas ringa slutenhet är föreningen väl bekant, men 

 detta har ingenting att skaffa med normalavverkningsprincipens användande 

 för avverkningsberäkning å dessa skogar. Den gäller i varje fall för normala 

 skogar. Och normalavverkningsprincipens tillämpning på icke normala skogar 

 har ju vunnit burskap därför, att, om man på en överårig skog med nedsatt 

 tillväxt årligen uttager ett belopp, som motsvarar normal skogs tillväxt, detta 

 verkar på sådant sätt, att nämnda skog småningom överföres till normal. Däri- 

 genom, att avverkningen överstiger tillväxten, minskas virkesförrådet och ut- 

 rymme åstadkommes för ökad föryngring. 



Normalavverkningsprincipen avser sålunda alldeles icke att för en överårig 

 skog finna en avverkning, som motsvarar skogens tillväxt. Vidare, ehuru av- 

 verkningen beräknas på angivet sätt i form av ett visst slutavverkningsbelopp 

 med tillägg av ett lika stort föravverkningsbelopp, så avses härmed ingalunda 

 att hälften av avverkningen skall uttagas genom slutavverkning och hälften ge- 

 nom föravverkning. Utan här är endast fråga om ett beräkningssätt, som har 

 till syfte att finna det lämpliga avverkningsbeloppet. På grund av det använda 

 beräkningssättet är detta belopp oberoende av tillväxten och överstiger densamma 

 desto mera, ju lägre tillväxten är, d. v. s. ju mera överårig skogen är. Då nor- 

 mal slutavverkning beräknas genom formeln 



virkesförrådet 



halva omloppstiden 



och då normala föravverkningar äro lika med slutavverkningen, kunde hela nor- 

 mala avverkningen alltså beräknas genom formeln 



virkesförrådet 



fjärdedelen av omloppstiden 



Det nu för skogsindelningen brukliga tillvägagångssättet att beräkna hela av- 

 verkningen genom formeln 



virkesförrådet 



halva omloppstiden 



är således oriktigt, emedan den så beräknade avverkningen oftast icke över- 

 stiger de överåriga skogarnas tillväxt. Detta är vad föreningen med sitt yttrande 

 i denna fråga velat visa. Det klargöres ytterligare av efterföljande exempel: 



Om man har en skog, som t. ex. är så överårig, att den har jämn fördel- 

 ning av åldersklasserna upp till 220 år. så kan antagas, att denna skogs tillväxt 



