sv. TRÄVARUEXPORTFÖREXIXGEXS SVAR A K. DOMÄXSTVRELSEXS KRITIK. 1 3 



vara, att skogens avkastningsförmåga höjes snarast möjligt genom realisation av 

 den ovä.xtliga skogen och dess ersättande med ny skog. Denna domänstyrelsens 

 missuppfattning av föreningens tydliga förklaring, att realisationen är nödvändig 

 för att åstadkomma en förbättring i skogens avkastningsförmåga, går igen i det 

 följande, där styrelsen ser största svårigheten däri, att avkastningen för en kor- 

 tare tid måste minskas, utan att därvid tänka på den vida större fördelen, att 

 avkastningen sedan stiger för att allt framgent hålla sig vid ett långt högre be- 

 lopp, än det närvarande. Den av domänstyrelsen påvisade olägenheten, att in- 

 komsten av en förskottsavverkning till äventyrs förbrukas av skogens tillfälliga 

 ägare, har föreningen ju sökt undanröja genom sitt förslag att såsom villkor för 

 fortsatt avverkning ålägges honom att nedlägga fjärdedelen av avverkningsvinsten 

 på skogsvärdets höjande. 



Då styrelsen refererar ett led i föreningens beräkningar och säger, att det är 

 absolut orått att beräkna avkastningen från skog under 150 år till 2,67 procent, 

 så förbigår den, att beräkningen uttryckligen säges gälla normala förhållanden 

 och därför på grund av de rådande förhållandena nedsatts till 2 procent. 



Om lämpligheten i valet av denna siffra kan man möjligen hysa olika me- 

 ningar. Denna fråga synes dock nu kunna lämnas å sido, då styrelsen på andra 

 motiv förkastar föreningens förslag i dess helhet. Hade styrelsen ansett exem- 

 pelvis 1^/2 procent vara en lämpligare avverkning för den skog, som är under 

 150 år gammal, hade denna omständighet icke behövt hindra genomförandet av 

 de övriga av föreningen föreslagna reformerna i avseende å sättet för de över- 

 åriga skogsförrådens tillvaratagande. 



Då styrelsen beklagar, att man genom antagandet av föreningens förslag 

 skulle beröva de trädförädlande industrierna möjlighet att framgent i samma mån 

 som för närvarande främja nationens ekonomi, synes den bra mycket överskatta 

 den nuvarande avverkningen i lappmarkerna. Den nu till cirka 638,000 kubik- 

 meter beräknade avkomsten av dessa skogar giver, med hänsyn till trädens av 

 ålder och sjukdomar orsakade dåliga beskaffenhet, sannolikt endast 60,000 stan- 

 dards sågat virke årligen, och detta är hela det tillskott, som från lappmarks- 

 skogarna för närvarande erhålles till nämnda industris stödjande. Vidare förbi- 

 ser styrelsen, att genom bifall till föreningens förslag, kustlandets unga och me- 

 delålders bestånd kunde få vila under 40 år samt att ur denna synpunkt eventuellt 

 höjda tillskott från lappmarksskogarne äro mera behövliga nu än om 40 år, då 

 kustlandsskogarnes leveransförmåga bör hava avsevärt tilltagit. 



Styrelsen invänder, att förslaget ej grundats på någon utredning. Förslaget 

 är emellertid fotat på så allmänt kända förhållanden av relativt enkel natur, att 

 sifferutredning ej synts föreningen erforderlig. Men om domänstyrelsen känt be- 

 hov av en sådan, kunde man väntat så stort intresse för ifrågavarande skogar 

 hos styrelsen, att den själv låtit verkställa en sifferutredning, i stället för att 

 åberopa ett fingerat räkneexempel, som icke i ringaste mån motsvarar verklig- 

 heten. Icke heller i fråga om de biologiska och klimatiska förhållandena har 

 föreningen åstadkommit någon utredning, men även vid bedömandet av dessas 

 inverkan hade styrelsen bort taga kännedom om den pågående vetenskapliga 

 forskningens resultat. Föreningen är förvissad om, att dessa resultat icke gärna 

 kunna motsäga föreningens påstående, att dränering och yngre skogsålder äro 



