VÄSTMANLANDS LÄNS LANDSTINGSOMRÅDE. 225 



De enskilda skogarnas tillstånd och skötsel. 



Vad beträffar de enskilda skogarnas inom länet tillstånd och skötsel 

 torde i stort sett inga märkbara förändringar kunna iakttagas i fråga om 

 skogarnas tillstånd, varemot ganska stora förändringar rörande deras 

 skötsel kunna spåras. 



Det är icke nu längre endast de största skogsägarna som handhava 

 sina skogars skötsel med omtanke. Även hemmansägarna börja komma 

 till insikt om vikten av rationellare skötsel av desamma. 



De arbeten, som framför andra omfattas med intresse, äro gallringar 

 och skogsodlingar. 



Vad de sistnämnda beträffar synes det emellertid styrelsen som icke 

 tillbörlig uppmärksamhet ägnades den naturliga föryngringen. 



Huvudsakliga anledningen härtill torde ligga däri att fröträdsställning- 

 arna av tall fått namn om sig att ej vara tillräckligt stormfasta för att 

 önskat resultat av deras kvarlämnande skall vinnas, men även torde den 

 alltmer stegrade efterfrågan på gran vara en bidragande orsak till de 

 ofta förekommande kalhyggena. 



Granen lämpar sig ju nämligen ej till frö träd och enklaste sättet att 

 erhålla granåterväxt blir därför att uppdraga densamma genom kultur. 

 Skogsvårdsstyrelsen vill emellertid här framhålla att stormfastheten 

 hos fröträdsställningarna till största delen äro beroende pä det sätt varpå 

 desamma utställas. Utväljas till fröträd endast fullt lämpliga träd och 

 ställas desamma i tillräckligt antal, torde å de flesta marker fröträden 

 vara motståndskraftiga även mot ganska starka stormar. I övrigt önskar 

 styrelsen påpeka: 



att självsådd från fröträd eller i allmänhet från skog på platsen är dels 

 den billigaste, dels även den ur härstamningssynpunkt bästa skogs- 

 återväxten ; 

 att fröträden i regel genom friställningen avsätta en väsentligt ökad till- 

 växt och således stiga i värde; 

 att granen på grund av sin förmåga att fördraga stark beskuggning lätt 

 uppkommer genom självsådd under de uppkomna tallföryngring- 

 arna och således, om marken är särskilt lämplig, för gran, vid en 

 kommande gallring lätt kan gynnas på tallens bekostnad; 

 att en barrblandskog i allmänhet är förmånligare än en skog där rena 

 bestånd förekomma, då ju skogen i den förra blir motståndskraftigare 

 mot såväl stormar som andra yttre faror; 

 att granen fröar mycket rikligare än tallen, så att i stora delar av länet 

 det blir svårt att erhålla nöjaktig tallinblandning annat än genom extra 

 åtgärder samt 



'5 Skogsvhrdsf öreningens Tidskrift igt4. Bilaga 3. 



