JÄMTLANDS LÄNS LANDSTINGSOMRÅDE. 305 



varvid 3,30 har skogsmark avbrändes. Ar 19 12 var däremot skogsel- 

 darnas antal 17 st. med en härjad areal skogsmark av 531,35 har. 



Men även andra olyckor än dessa obetydliga skogseldar hava under 

 året uppträtt inom länets skogar. Sålunda har snöbrott gjort sig upp- 

 märksammat på en del platser, och kan särskilt nämnas norra och mel- 

 lersta Jämtland samt delar av Härjedalen. Det är härvidlag de ogall- 

 rade ungskogarna, som blivit hårdast åtgångna, men skadegörelsen har 

 även försports å enstaka medelålders träd, vilka blivit avbrutna mitt på 

 stammen. 



Under sommaren har på en del orter, varibland nämnas Vemdalen, 

 Rätan, Häggenås, Ström och Alanäs, barkborren uppträtt och ödelagt 

 efter föregående avverkningar glesställda skogsbestånd. Detta barkbor- 

 rarnas uppträdande torde dock vara mera en sekundär företeelse, och 

 den primära orsaken till trädens avdöende är sannolikt, att desamma 

 till följd av den ringa tjälbildningen i marken under vintern 1912 — 1913 

 icke kunnat undgå att bliva genom storm och blåst rotryckta och såle- 

 des redan därigenom invigda åt förgängelsen. Så måste även omnämnas 

 den starka stormen sista dagarna av november månad, vilken fällde en 

 betydlig mängd träd på sina häll. 



Till förmån för skogens föryngring må framhållas, att våren hade att 

 uppvisa en god tillgång på tvåårig tallkott samt att tillgången på gran- 

 kott på hösten var rent av enastående god, den rikligaste i mannaminne, 

 efter vad det påstås. Grankottvecklarens larver, som äta upp fröet i 

 kotten, hava dock på en del trakter minskat den rikliga skörden men 

 dock icke mer, än att ett ymnigt fröfall kunnat påräknas. På grund 

 av den vackra eftersommaren med varm väderlek inträffade, att i vissa 

 lägen grankotten öppnade sig och utsläppte en del av fröet redan i 

 slutet av september och i början av oktober månader. 



En gren av skogsvården, som hittills varit alldeles försummad å de 

 enskilda skogarna inom länet, är gallring av ungskogen. De långa av- 

 stånden och de dåliga kommunikationerna ha i vissa fall kunnat åbe- 

 ropats som ursäkt för detta missförhållande, men ju mer dessa olägen- 

 heter avhjälpas, ju mer måste kravet på en kraftig uppryckning i detta 

 hänseende göra sig gällande. Tack vare Inlandsbanan har nu kolningen, 

 som tillvaratager avfallet efter avverkningarna, kommit i gång ända upp 

 i Gåxsjö och Ströms socknar, och där kolning av avfall visar sig eko- 

 nomisk, där bör även kolning av gallringsvirket kunnat ske, då man 

 tager med i beräkningen den vinst, som härigenom erhålles för den 

 växande skogen. Som föregångare i björkgallring — borthuggande av 

 björkskog, som hindrar underväxande barrskog att utveckla sig — samt 

 i ungskogsgallring, kan för norra Jämtland omnämnas Ströms trävaru- 



20 Skogsrårds/oreningens Tidskri/t ig 14. Bilaga 3. 



