528. 



GVROPHORA HIRSUTA & PELLITA. 



En afart träfla» stundom, hvilken är Ijasflre och tnn- 

 Bare, å ömse sidor grå och slät, utan hår. Den kallas af 

 Acharius G. hirsuta, papyria. 



Ehuru 2^0» Linné synes hafva föibigåit denna Lafart 

 i sina arbeten, är det sannolikt, att han under sin L. 

 veliens och kanhända också polyrrhizos inbegripit denna. 

 Det är ock så mycket rimligare, som den vexer blandad 

 med den rätta G. vellea på de ställen i höga Norden, der 

 den sistnämnde är hemma, och skiljd både till färg, form 

 och Lafbusens egenhet. 



Luddlap^en, af lika skapnad som den förra, är dock 

 af mer läderlik beskaffenhet och skör i torrt tillstånd; den 

 ar utbredd, men i kanten oordentligen flikad, och synes 

 liksom hårkantad af det framskjutande undra luddet. Of- 

 vanpå är han jemn och slät, svartbrun och något koppar- 

 färgad. Luddet inunder är tjockt, månggrenigt oth kol- 

 svart. Lafhusen utvexa slutligen nästan klotrunda med 

 ringlade fållar. 



Äfven af denna visar sig ibland, dels en afart som är 

 nästan slät inunder, utan filt; dels en annan, mångbladig 

 och mycket krusig och under hiltig. Den är blott en Lux- 

 uriation. 



Att Hoffman misstagit Luddlafven för von Linnes L. 

 veliens, inhämtas af hans figur. 



I techniskt afseende kan säkert, till följe af K. förste 

 Lif-Medicus TJ^estnrigs färglörsök med Lafvarne, någon 

 nytta hämtas af dessa arter. Begge hysa nuancer af vio- 

 lett, också något åt pucs stötande, hvilket medelst di- 

 gestion och den uppgiFna metoden erhålles på yile och 

 silke; och hänvises således liii ofvan anförda ställen, der 

 analysen omtalss. 



Tab. N:o i. Ragglafven. — a. sedd på öfra sidan i 

 nat. storlek. — b. en del rleraf, inunder. — c. ett seg- 

 ment större gjordt. — d. e. Laihusen förstorade. 



N:o a. Luddlafven — a. sedd ofvanpå, i nat. storlek. 

 — b. en hälft deraf sedd iannder. ■ — c. ett segment försto- 

 rade. — d. e. Lafbusens form. — f. den mångbladiga af- 

 artsä. 



