554. 



A.SPLENIUM SEPTENTRIONALE & BREYNIT. 



Breyni Lårike, som bär namnet efter den Örtkännare 

 som först utmärkte den, finnes också i bergsklyftor eller 

 refvor, men mera sällsam än den föregående. Roten lik- 

 nar den förras. Stambladen vexa knippvis likaså, dock sal- 

 Ifln sä talrika. De röja en JiHigare grönska, men äro svar- 

 ta, liksom brända vid roten. Upptill grena de sig i 2-3 

 grenar, som bära några få, skaftade, uppräta, vigglika, nerv- 

 fulla småblad, i toppen naggade. De nedra småbladen 

 blifva stundom flikiga. Frörednings linierne äro få, korta 

 och blekbruna med deras ljusa hinnagtiga täckelse. 



Till AsplfJiinm Ruta muraria. (N;o 5o5,) kommer den- 

 na sednare närmare än till den först beskrifne, i anseende 

 lill det greniga stambladet; men småbladens form och ställ- 

 ning är olika. Förmodel. har man i Medicinen icke mer 

 fiti vänta af denna ån af Murrutan, om hvilken är tilUörene 

 afban.dladt. 



Tab. I. NordisTi Lånlie, ett stånd deraf i nat. storlek. 



a, toppänden af ett stamblad med fröredningen. — b. 



€n liten del deraf, mycket större gjord. — c. en fröcap- 



jel. a. Breyni Lånke, ett stånd i nat. storlek, med ett 



Stam blad särskilt jemte fröredning, förstoradt. 



