538. 

 PAPAVER Argemone. 



Spik-Vallmo. /4£,ersilhe. — Manhup. 



Öitstjelkcn är bladig och mångblommig; Frö- 

 husen aflånga, kliibbllka och styfbåriga. 



l.inn. Fl Sv. p. i8a. — Cl. i3. Polyandria Monogynia. — Liljebl, 

 Sv. Fl. ed. 3. s. a84 — K.1, 9. Mån c m Ä^ m imc ak, Encjviiinade. — Fl. 

 Dan. 667' 



D. 



enna, som är en åkervext, förekommer knappt pä an- 

 dra ställen i lliket än på Öland och i Skåne. Roten är 

 ■ nnuel, liksom på de förut beskrifne. Örtsjelken är slan- 

 ki^, men grenar sig orh är betäckt med styfva något lill- 

 iryckt.i hår. B.aden på stjeJk och grenar äro tredeha , 

 pinntaggade, med jemnbreda flikar. 



Blommorna sitta ensama i ändan af grenarne. Blom- 

 foderbladen är strälhåiiga och kronbladen blekröda och 

 strax affallande. Slåndarnes strängar äro mot toppen o- 

 vanligt breda, och knapparne liksom på skaft sittande. Pi- 

 stillens märke har ^-S strålar. Fruhuset blir smalt och 

 kiubbformigt, nästan 5;kaniigt och, särdeles i öfre ändan 

 sträfhårigt. 



Blommorna bli äfven på åkervallmon , någon gäng, 

 dubbla. Utom af getter och får, lemnss denna art orörd 

 af de öfriga husdjuren. 



Tab. — Som är tecknad efter den lefvande vexten af 

 Herr Agralius (ulaf hvars öfvade liand detta verk kom- 

 mer att ibland figurerna framgent uppvisa många sköna 

 vedermälen), föreställer hela örten i nat. storlek, blomman- 

 de. — * en blomknopp med blomfoderskalen betäckt. — 



a. en ståndare med sitt platta, breda fiiament förtlorad. — . 



b. en mogen fiöcapsel i nat. storlek. 



