544- 



PULMONARIA angustifolia, 



Smalbladig Pdlmonar. 

 Smal Lungört. PåTysk«: SchmalOlattriges Lnngenlmut; 

 Ber{ilun\e.nl\r<i.ut, VngariscUes Lungenhraut, Ueine Bein- 

 WfUe , Vt allwiirz. På Engelska: TSarrowlcnved Lnngwort. 

 På Frtmskrt : L(i petite tulmonaire. På Italienska : tnl - 

 monoria minor e.. 



Rolh/adcn lansettlika, stjelkade; sljell.ens o- 

 stjolkacle. 



Linn Fl. Sv. a 5S. 164. Pentrandria Monopynia. Lilfehl. Sv. Fl. 3. 

 116 a Fbmmänningar, Emiviunade. /'.eris.FI. Oec. 5ö5. — Fl. Se. 64. a3o. 

 Cunn. Fl. Nov. 1115. 



vyiVan fN:o i35) hafva vi inhämtat de kännetecken, 

 hvijrnied Pulrnonarslägtet är utmärkt. Den art, "tnm här fo- 

 r<siälles, äger väl ing^n egen känd nytiig egtnsk.p; men 

 kan siiinolikt tillegnas livad deivid är anförcit om Apteks- 

 Vulnionaren. I all-n fflll iörtjenar den liär sitt rum, såsom en 

 al v^^Crtn^iiiuviens sällsynta vexter. Det är endast omkring 

 Skara och Lund, s..m den hittills inom Sveriges område 

 bldvlt Innncn vildi vexHnde. Fi,;uren har af Hr Agrelius 

 blilvit tfckntid elter Ufitui en och, jemnförd med den i Eng- 

 lisli l> Uany föf.^släll.lft, förvissas vi om dess öfverensstäm- 

 niehe meil den af v Linné under delta namn å.syftade; 

 och b^r icke törbUndas med en ait, som skall vara funnen 

 i Österrike Mjuk Fnlmonar (»'ulmonaria mollis) kallad och 

 som eg' nteligt'n skiljer sig gen<>m spetsigare blad, Blom- 

 fudret näsiHn längre än Blompipen och mera mjukluddig. 



MiuiLi snarlika våra både inhemska redan nämnda ar- 

 ter verkeligen äro, både till Blon;mor och yttre utseende, 

 skiljas de likväl ganska bestämdt genom rotbladen, som på 

 den SninUilndiga äro iflnsetiiik:s och försedda med sijelk, 

 äfvensoin denna är mindre sträfhårig eller snarare luddhå- 

 rig och med smalare, osfjelknde, otan(ifl<Ie stjelkblad , hvil- 

 k'). liksom oinedelbirlig-^n, från stjelken utgå Från båda dessa 

 är di^n B duisländska ILiJs Vulmnndren (Pulmonaria mari- 

 tima) väl skilj i, såsom tillhörande en eo^n afdelning inom 

 slägtet, utmärkt för sina Blomfoder, som äro kortare än 

 Blompipen. 



fiolen på den simlblariiga är flerårig, Blomfodret af 

 Blompipens längd, och Blomkronan, som visar sig i Maj och 

 Juni, liar i böijnn en rödagtig, men får under tillvexten 

 en rner och mer i vi dett stölanJe blåagtig färg. På höjder 

 i skogslundar förekommer A^^n icke endast i tien nordliga, 

 Ulan ork medlersta delen af {<"uropa ; stundom äfven med 

 hvita Blommor, hvilken artförändring likväl icke iär varit 

 sedd i Sverige. 



Tab. a. Ett öpnadt Blomfoder med sitt Fröhus. 



