563. 



SCIRPUS COESPITOSUS. 



T U F - S K 1 R P. 



Tnfsäf, Myrsaf: på Norrska Säf, BjörnesTiäg , FindsJiög i 



Tit/säf, Mynäv, Myrhust , Myrbusding , Bjurnläg, Bjun. 



nebaak , Biönncvaahi; på Danska Myresiv , Mossesii', 



2'uesiv , Koemule ; på Tyska Torfbinsen, Kleines 



yp asser bins gräs , deutsches diches hinsgras » 



W eckerbinsen ; på HoU. veenige Bies;på. 



Eng. Dwarferlnbriiih: på Fr, Scirpe 



en gazon. 



Strået trindt streckadt med boratlik slida, mång- 

 faldigt fjälligt; Axen inom et två.skaligt blom- 

 foder, hvars nedersta skal är lika långt med 

 axet. 



Linn. Fl. Sy. 43. — Lapp. 20. Tkiandria Monogjnia ~ LU/ebUSy, 

 Fl. 5. 32. a. Tft KMÄNNIN CAH, EticjTininde. 



SCIRPUS BOEOTRYON. 



Oäma.t-Skirp. 



Myrsaf. 



Strået bart något strekadt med en tvert afskiiren 

 slida: Axet med tvåskaligt blomfoder, hvars 

 ena eggrunda agn är störst men kortare än 

 axet. 



Linn. Suppl. 103. TniANDRiA Digynia. Lil/ehl. Sv. Fl. 3. a3. 3. 

 Tfemähningar eucjyinaad©. 



D 



Uåda dessa Skirparterna tilhöra den slägtflock, som ut- 

 märker sig med tre märken på stiftet och nied strån som 

 i toppen liafva endajt ett enda ax, och slngtel igerikiinnes 

 med sina taktrgellikt på hvarandra liggande ijä]l vid fästet af 

 axet, som saknar blonikrona ; men har, et hårigt trådlikt 

 aff.illflnde stift och et trekantigt hårfritt frö. De träfffls ofta 

 tilhopa i tiifag.iga kärr, torfraossor, ängar, skogsbackar o. 

 s. v d»;r marken är sur. Ehuru närsJägtade åtskiljas de så 

 v,'! Mn? emellan som från en annan slägting: den mång- 

 stjclkadc ($. multiculmis) genom de redan anförda känne- 



