565. 



Salix cinerea. 



allmänt, hvars blad ombyta än mer i trubbiga eller sp%t. 

 »iga, naggade, sågade eller helbräddade, allt på samma 

 buske. Bladskärmarne äro alltid snedhörniga, men stundom 

 bjert- stundom njurformiga. Blommorna framkomma i April 

 och Maj månader före löfsprickningen, hvarefter hangena få 

 et gråagtigt utseende, liksom den äldre barken på stam 

 och grenar, hvilket föranledt til trädets artbenämning. Så 

 väl håningskörtlarne som spirorna äro nästan coniska ; 

 atåndarnes strängar ganska långa med gula knappar och 

 mer och mindre eggrunda blomfjäll; märket åter är något 

 förlängdt och fördelt i två flikar. Fruktknuten är aHångt 

 eggrund och vid blomningen böjer tilbaka sina båda valv- 

 ler å ömse sidor för de med långa fjun upskjutande frön, 

 som äro ganska små, »Hånga och gråbrunagtiga. Båda art- 

 förändringarne träffas i skogs ängar och lundar med sumpig 

 jordmån. 



Löfven ätas, om ej med lika begärlighet som vissa aw- 

 dra slflg, nästan af alla husdjuren, utom af Fåren, och blom- 

 morna värderas mycket af Bien såsom et bland deras för- 

 sta föremål at söka vårtiden. Barken kan användas til 

 garfning, särdeles vid klippingsberedning, i stället för sälg- 

 bark. Af grenar och rotskott flätas korgar, och hämtas vid» 

 jor för at dermed binda halm och rörtak, och der lilgång 

 så medgifver nyttjas vidjoi äfven med fördel til sädesbindning. 

 De kunnn länge föivoms lil g«gn, ty de äro äfven torra 

 lika goda, blott de några timmar före nyttjandet upblöta», 

 sedan de likväl förut blifvit vridna och bundna i knippor. 



Månge författare hafva ansett vår asJigrå salix såsom 

 en och samma med den af Holfman beskrilna långspetsade 

 arten (S. acuminata) ; men vi våga ej afgöra detta, då hans 

 beskrifning deriil föranleder at bladen nästan alltid bibe- 

 hålla sin tilspetsning, Mera säkert är, at denna vår ifrå- 

 gavarande al Linné under detta namn antagna art alldeles 

 icke är den i Smiths Flora Briiannica anförda S. cinerea , 

 hvilket bestyrkes både af den der^f i English Botany gifna 

 figur och de af nämnde författare bestämda egenskaper af 

 bladen, som på öfia sidan skola vara glatta med hängen, 

 som på den Fngelska äro efter beskrilningen ganska korta, 

 mtn efter figuren väl långa, hvilket på den LiNNÉska icke 

 inträffar. 



Tab. — Fig. I. En gren med ståndarehänge. — a. med 

 et spirhänge. — 3. med biad. a. Et Blomfjäll med stån- 

 dare och håningskörtel — b med spira och dess hånings- 

 körtel. — c. En frukiknut. — d. densamma mogen. — Ét 

 frö. — f. Undra sidan af et blad. 



