567. 

 CIRCAEA ALPINA. 



FjÄLXi-CiRSÉ. 



Hvusirs, Hexört. Norsk. Fjällhexeurt. 

 Stjälken ganska glatt, upstigande med hjertlikaj 

 landade, skinande blad och hvitagtigt bloTn- 

 jodei\ 



Linn. Fl. Sy. 7. Fl. Lapp 3. Diamdkia Moaogynia. PVahUnb-Tl. Lapp» 

 4. Liljel/l. Sv. Fl. 3. p. 14- a. 



D. 



enna växt, ät hvilken man fordom tilegnade endast fjäll- 

 bygdema til hemvist, finner man numera flerestädes, såsom 

 i Upland, Vester- och Östergöthland, i dystra skogslundar 

 och vid bcrgsrötter. Af et a-blodigt blomfoder, a-bladjg 

 blomkrona och ett 2-rummigt fröhus med ett enda frö up* 

 täckes Cirsé-slägtet, af hvilket ScandinavJen endast äger 

 tvenne arter. Af dessa är den här föreställde mera lågväxt 

 med färre blommor och morkgrönare bind. Fjäll-Cirsén 

 äger en varietet, som Ehrhardt trodde böra utgöra en egen 

 art, då den til firgen på blad och blommor liknar nära 

 nog gul Cirsén (C. lutetiana) och är äfven något luddig; men 

 då den i alli öfrigt är lik /jäU-Cinén, nödgas vi anse den, 

 som upläckaren kallat mellan-Cirsé (C. intermedia), såioxn 

 endast en artförändring af den här förekommande. Roten 

 är krypande. Hela öfra växten är ganska glatt med oftast 

 enkel, törst nedliggande och derefter upstigande sijelk, säl- 

 jan grenig, som den gula, och äfven oftare förenämnde art- 

 förändring. Deremot är Blomklasen nästan alltid grenig med 

 ensamma blommor likasom p,\ artförändringen; Då den på 

 G«/-Ci>j^/jär Herblommig. Enligt Hr. Fries benäget meddel" 

 ta upgift, grundad på egna observationer, är Fjäll Cirsén, 

 särdeles hemvist för olikartadö svatripatier. Han har träiFaj 

 på den samma Puccinia circex- , AEcidinm circe^, Uredo 

 circeae, Scleroiium circeae, och Tubercularia persicina ; favar- 

 ftf likväl en äfven del förekomma på GulCirsén. 



Tab. — Föreställer vexten i naturlig storlek. a. en 



blomma. — b. en kapsel. — c. en afskurea kapsel. — d. 

 Frön alla förstorade. 



