26 A. W. MALM, 



likasom förskjutet; hos de förra uppåt, hos den sednare bakat, hvilket förra för- 

 hållande äfven i hög grad framträder exempelvis hos Ziphius och Micropteron. 



Trapezoides uppbär stunddin ensamt index, såsom hos Euhalcena. Hos Platanista 

 tycks detta ben afgifva en om ån helt obetydlig yta äfven för digitus medius; men hos 

 de öfriga formerna liar samma ben efter regien en mer utbildad yta för uppbärande 

 af index uch en annan för digitus medius. 



Hos Eubala na synes magnum ensamt understödja digitus medius. Så ock hos 

 Platanista. Men hos öfriga former, dem jag undersökt, har detta ben efter regien en 

 särskild yta för digitus medius och en annan för upptagande af en del utaf digitus 

 annularis. Stundom afgifver det, till exempel hos Cuvierius, Balamoptera och Neome- 

 ris, ja till och med hos Oren, en om än helt liten yta för digitus minimus. 



Der unciforme förekommer fritt, har det, åtminstone hos Ziphius och Microp- 

 teron, en särskild yta för digitus annularis och en annan för digitus minimus; men 

 förenadt med cuneiforme har det efter regien endast en kortare yta för digitus annu- 

 laris men deremot en längre sådan för understödjande af digitus minimus, h vilken det 

 sammansatta benet, cunei-unciforme, ofta nästan ensamt uppbär, såsom t. ex. hos 

 Balamoptera, Physalus, Neomeris, Orca och kanske framförallt hos ■ Phocama. 



Det är antagligt, att åtskilligt af det föregående kan vara att rätta af den, som 

 är försedd med ett ännu bättre och rikare material, än det, som stått mig till buds, 

 och är i tillfälle att offra ännu längre tid på ett omsorgsfullt studium af carpus-trakten. 

 Jag har likväl ej velat undanhålla de anteckningar, hvilka jag gjort öfver ifrågavarande 

 organisationsförhållanden, förvissad som jag är, att äfven dessa en gäng fullständigare 

 utredda skola lemna sitt bidrag till en närmare utredning och kännedom af hvaldju- 

 rens systematik. Det har nemligen ej af mig kunnat lemnas opåaktadt, att en likfor- 

 mighet i bygnad, äfven hvad angår carpus-trakten, efter regien förefunnits hos de mänga 

 exemplar af samma art, hvilka jag varit i tillfälle att undersöka, och af hvilka jag 

 i detta afseende af bildat en långt större antal, än hvad här, just i följd af likformig- 

 heten af carpustrakten hos olika exemplar af en och samma art, ansetts nödigt att i 

 tryck utgifva. Då någon • gång en eller annan afvikelse förefunnits, till exempel hos 

 Balasnoptera rostrata, enligt den med tig 32 a, tafl. IV efter Eschkicht här återgifna 

 figuren, likasom äfven undantagsvis hos Beluga catodon, till exempel å det anförda 

 skelettet ifrån Grönland i Univ. i Köpenhamn Museum: så vill jag i förstnämda fall 

 förklara fenomenet genom en längre än efter regien fort varande sammanhållning 

 emellan elementerna uti carpus, och i det sednare fallet derigenom att elementer uti 

 carpus hos Beluga tilläfventyrs förekomma, hvilka ej tydligt låta urskilja sig utom på 

 friska eller i sprit förvarade preparater, eller åtminstone ej på i sådant skick varande 

 torra preparater, som de, hvilka jag varit i tillfälle att undersöka. Det kan emellertid 

 ock vara en möjlighet, att förhållandet hos nämda skelett i Köpenhamn är en afvikelse 

 ifrån den allmänna regien hos ifrågavarande art, änskönt jag heldre vill antaga för- 

 hållandet vara normalt, då äfven andra djurgrupper bland vertebraterna ej så sällan 

 hafva dylika fenomener att uppvisa. Och att äfven hos Cete sammansmältningar före- 

 komma till och med hvad angår falanger uti olika ringrar, derpå afgifver ett skelett, 

 här upptaget under N:o 40 e, af Monodon monoceros i Univ. Zool. Museum i Lund, ett 



