28 A. W. MALM, 



meddelade figurerna öfver bäckenben utaf honor af närada genus med dem jag- 

 här tneddelal § tall. Ill, lig. 11), 20, 22 och 23 och dertill hvad han säger, sid. 247, 

 om de derstädes afbildade, angående hvad han kallar framtill af benet, (dier att de der 

 slutligen äro «udvidende sig for at danne en Knop (Capitulum), der dog her kun endnu 

 var brusket og om bvis Form <.\w efter den for sildig anstillede Undersögelse ikke kan 

 udsiges noget Bestemt», så synes det som jag skulle hafva grundad anledning för att 

 antaga, att han misstagit sig om hvad som varit fram- och baktill hos dessa ben. dag 

 kan ej eller erinra mig, att han på något ställe anfört, att han sjelf iakttagit ifrågava- 

 rande hen in sitn; men detta är händelsen med alla dem, hvilka här äro afbildade och 

 öfver hvilka förklaringen öfver taflorna lemnar^n närmare underrättelse. Vid en jem- 

 förelse emellan de af Escheicht leranade figurerna och mina, visa sig, såsom jag tycker mig 

 finna, förhallanden, hvilka tala för rigtigheten af den åsigt, jag här vågat uttala. Men 

 hållbarheten af denna förfaller väl blott vid betraktande af den rika erfarenhet Eschkicht 

 egde vid fråga om organisationsförhållandena äfven hos Cete i allmänhet. Jag har lik- 

 vid ansett mig böra uttala mitt anförda tvifvel, då jag tycker mig finna, att analogier 

 böra förefinnas emellan så nära beslägtade djurformer, och framförallt derföre att han- 

 narnas bäckenben hos Oren., Lagenorhynchus och Phoccena, eller de former hvarom här 

 närmast är fråga, i grunden till bygnad hafva stor likhet med hvarandra, hvadan jag 

 anser del vara mödan värdt att ännu en gång underkasta honans bäckenben hos Orca 

 en närmare granskning, äfven om denna skulle hafva till följd, att jag blir vedeidagd. 



Med afseende på läget af ifrågavarande ben, i förhallande till columna vertebra- 

 lis, har jag antecknat följande: 



På Orca gladiator, N:o 34 i, ef, ligger bäckenbenet med främre ändan under 

 trakten af midten ntaf sista (10:de) ländkorskotans corpus. Den bakre ligger 30 m.m. 

 framom slutet af första, svanskotan. Främre ändstycket ligger 232 m.m. nedom proc. 

 transversus och 70 d:o innanför spetsen af denna process. Den bakre ligger 212 m.m. 

 nedom processus transversus och 50 d:o inom spetsen af denna process. Båda äro till 

 formen lika och likna såväl öfversta figuren hos Eschricht, 1. c, sid. 247, hvilket lika- 

 ledes är efter en o* af O. gladiator, som bäckenbenen på o 71 i Lunds Museum, här 

 uppförd under N:o 34 b. Någon figur öfver båda dessa, 34 b och 34 i, har jag der- 

 före här ej ansett mig behöfva lemna. Det ena på N:o 34 i håller 104 m.m. i längd. 

 Det motsvarande eller venstra på N:o 34 b, 275 m.m. 



På Lagenorhynchus albirostris, N:o 30 /, rf, ligger bäckenbenet med främre änd- 

 stycket så pass djupare sänkt än det bakre, som höjden af samma ben, längst bak- 

 till. Främre ändan ligger midt under midten af l:sta svanskotans processus trans- 

 versus; bakre, ändan midt under början af yttersta tredjedelen af 8:de svanskotans proc. 

 transv. främre kant. Afståndet emellan bäckenbenets främre ända och midt öfverlig- 

 gande punkt på L:sta svanskotans proc. transv., är lika med bäckenbenets hela längd 

 (142 m.m.), eller lika med afståndet emellan de båda bäckenbenens bakre spetsar, 

 hvilket afstånd förhåller sig till det emellan de främre spetsarne som 5 : 4. 



Om Lagenorhynchus albirostris, N:o 30 g, 9 , jun. var jag ej i tillfälle att göra några 

 anteckningar, men min son, som under min bortovaro öfvervakade prepareringen af 

 detta exemplar, hade omsorgsfullt utskurit hela det parti uti hvilket bäckenbenen fun- 



