HVALDJUR I SVERIGES MUSEER, ÅK 18C9. 29 



nos, allt intill och med nedre kanten af buken, således i förening ined vulva, samt 

 behörigen gjort några vigtiga anteckningar om ifrågavarande parti, som vid skelettets 

 rengöring togs till sido och inlades uti sprit. Bland annat, som jag således vid min 

 hemkomst fick erfara genom detta preparat, var, att bäckenbenet hos honan ligger vida 

 längre ned uti kroppen än hos hannen. Sedan preparatet legat ett par dagar i vatten, 

 företogs en närmare undersökning, hvarvid det framgick, att bäckenbenet lag med sin 

 midt midt för vulva, ehuru naturligtvis utåt sidan, och ej högre upp från djurets nedre 

 kontur, än \ af benets hela längd, hvilken, med fränräkning af brosket baktill (fig. 

 23, //) utgör 64 m.m. 



Pa Phoccena communis, X:o 32 t, $ adult. låg bäckenbenet ? af sin totallängd 

 (denna är =105 m.m.) under ofvanför liggande processus transversus, samt på ömse 

 sidor af vulva och nådde ined bakre ändan till midt för slutet af anus. 



Pa Phoccena communis, N:o 32 y, $ pull. låg bäckenbenet med sin högsta punkt 

 (emellan d — cl å fig. 20, tafl. III) 25 m.m. under processus transversus. Främre än- 

 dan låg midt för framkanten af första svanskotan och något lägre än bakre ändan, 

 eller b. Ett utaf dessa ben haller i totallängd 29 m.m. 



Hos alla de exemplar, utaf hvilka bäckenben här blifvit afbildade, hafva bada så 

 liknat hvarandra, att något särskilt i så hänseende ej är att här anmärka. Jag har ej 

 eller ansett det vara af nöden att särskilt beskrifva dessa ben, då figurerna äro natur- 

 trogna och i naturlig storlek, hvadan jag endast vill hänvisa till den på sitt särskilda 

 ställe i detta arbete lemnade förklaringen öfver dessa figurer, hvarest jag ock försökt 

 att bestämma benets (ossis ischii) olika partier hos t. ex. Lagenorh. albirostris, d\ 



Af dessa undersökningar framgår det, att bäckenbenen ligga i trakten midt för 

 de främsta svanskotorna, vid hvilka de äro häftade medelst hand, som äro fastade vid 

 deras öfre kant. Men bland dessa väfnader, likväl framom os ischii, bör man väl ock 

 antaga att elementer förekomma till os ilium. 



Rapp omnämner, 1. c, pag. 77, att Pander och D' Alton å Phoccena communis 

 funnit ett udda, plant ben emellan de båda nästan cylindriska, således emellan dem, 

 om hvilka här närmast är fråga, eller ossa ischii; och Mäter beskrifver, likaledes enligt 

 Rapp, och, såsom han anser troligt, efter samma skelett. 2:ne platta ben, hvilka utgöra 

 förbindningen emellan dessa ossa ischii. Sjelf har han ej iakttagit något dylikt, i trots 

 af noggranna efterforskningar. Lika litet har jag påträffat något dylikt i de väfnader 

 som sammanbinda dessa ben, pä de Cete, hvilka jag här i Göteborg varit i till- 

 fälle att undersöka; men pä ett skelett af en rf, i universitetets anatomiska museum i 

 Lund, förekommer något liknande det Mäter observerat och dertill in situ, hvadan jag 

 å ena sidan vågar antaga att dessa 2:ne såsom det vill synas förbeningar äro ossa pu- 

 bis, samt å den andra, att de alltid förekommande banden emellan ossa ischii inne- 

 hålla elementer till os pubis. På sa sätt finna vi da, hvilket v. Baer (i Isis 1826, s. 

 807) ock antagit, ett fullständigt bäcken äfven hos dessa djurformer; men fibröst med 

 undantag af ossa ischii och tillfälligtvis af ossa pubis. 



A tafl. III, fig. 18, äro afbildningar af den nyss omtalade hannens af PÄ. commu- 

 nis i Lund os ischii. Ifall ej de intorkade banden gjort föremålet mindre lämpligt föl- 

 en afbildning, skulle jag ock här hafva velat lemna figurer af de ofvan anförda ossa 



