HVALDJUE I SVERIGES MUSEER, ÅR 1869. 13 



slutet af Mars samma år, af det utmärkta skelett, som sedan den tiden är förvaradt i 

 museum uti Lund. 



Under sommaren ar 1860 företog Prof. W. Lilljeborg en vetenskaplig resa till 

 de zoologiska museerna i Lund, Köpenhamn, Christiania och Bergen, med hufvudsaklig 

 uppgift att undersöka de i dessa museer befintliga samlingar af till den skandinaviska 

 faunan hörande rivaldjur, företrädesvis dithörande skeletter. Uti sitt arbete »Öfversigt 

 af Skandinaviens hvaldjur», Upsala 1861 & 1862, har han nedlagt frukten af sitt arbete 

 på detta område. De arter, hvilka deri uppföras, äro följande: 



1). Delphinus delphis. Uppföres för första gången såsom fullt säkert tillhörande 

 den skandinaviska faunan, eller på den grund att »ett uppstoppadt exemplar, samt ett 

 kranium af ett annat individ från hafvet vid södra Norge förvaras i universitetets i 

 Christiania zoologiska museum». 



2). Delphinus albirostris. Känd såsom funnen vid svenska kusten genom det af 

 Nilsson anförda fyndet vid Skanör, antecknas arten nu äfven såsom erhållen vid Norge, 

 Bergen-trakten, på grund af ett kranium derifran, Ii vilket förvaras i Bergens museum. 



3). Delphinus acutus. Uppföres efter Rasch. 



4). Delphinus tvrsio. Antecknas här för första gången såsom med säkerhet an- 

 träffad vid svensk kust, efter ett kranium i museum uti Lund från Bohuslänska skär- 

 gården, hvilket kranium blifvit skänkt af framlidne Prosten C. U. Ekström*). Det sid. 

 13 omtalade ofullständiga skelettet i Museum Marklinianum uti Upsala, känner man ej 

 med säkerhet hvarifran det härstammar. Det efter Sundevall anförda exemplaret från 

 Bohuslän, i Zoologiska Riksmuseum, hör ej hit, hvilket längre ned kommer att visas. 

 Men två gånger är, såsom af materialet i Lund synes, arten redan då anträffad vid 

 Sveriges kuster. 



De utaf Nilsson till Delptliinus Ewphrosyne och D. obscurus Gray bestämda kra- 

 nierna i Lund, uppföras äfven af Lilljeborg under dessa namn och dertill, hvilket Nils- 

 son likväl ej gjort, utan ? ? Men Lilljeborg utmönstrar på samma gäng och detta så- 

 som jag kommer att visa, af fullt skäl de Grayska arterna utur vår fauna. Men j-de- 

 lar af det ännu i Lunds museum förvarade vigtiga materialet, vigtigt derföre att det 

 utgör typen för Nilssons men alldeles icke för Grays D. Euphrosyne och D. obscurus, 

 kan mycket väl härstamma till och med såsom Nilsson ock antagit, från Kattegat, enär 

 jag funnit att båda kranierna tillhörande D. Euphrojisyne Nilsson äro utaf — D. 

 delphis. Kraniet, som utgör typen för D. obscurus Nilsson, har jag vid likaledes före- 

 tagen granskning funnit tillhöra Clymenia doris Gray. — Det är således ej utaf D. ob- 

 scurus Gray! — , hvilken art enligt Gray skall förekomma i trakten af Godahopps-udden. 

 Ar denna uppgift af Gray fullt tillförlitlig — den grundar sig nemligen endast derpå 

 att arten är representerad i Capstadens museum, men jag kan ej nu påminna mig att Gray 

 anfört hvarest materialet ertappats — så är utan tvifvel fullt säkert, att ifrågavarande 

 material, eller det af Flormax till museum i Lund skänkta kranium, ej ertappats vid 

 våra kuster. 



') Lilljeborg säger, att den Ekströmska gåfvan består af två kranier, af denna art, från Bohuslän. Det 

 ena utaf de två i Lunds museum är emellertid såsom påskriften visar skänkt af framlidne Grefve Lhren- 

 svärd, och »funnet på stranden» förmodligen i närheten af Ystad. 



