8 A. W. MALM, 



borgs mätning endast är 2 fot 11 tum långt. Jag har försummat att mäta båda dessa 

 kranier, mest derföre att några anteckningar på stället om fyndorten ej voro att tillgå, 

 livadan dessa kranier föga intresserade mig. 



4). Delphinus phocoena. I alla haf omkring Skandinavien och den enda bland 

 Cetaceerne, som har sitt stamhåll äfven i Östersjön. 



5). Delphinus albicans. Ström citeras, eller just det ställe, sid. 298, tom 1. 

 hvarest S. yttrar: »Blant Tue-Hvalene sees undertiden en Deel ganske Hvide Hvaler, 

 ligeledes forsynede med en Pukkel paa Hovedet; hvilket Slags bliver efter al Rimelig- 

 hed den i Hr Egedes Grönlands Beskrivelse saa kaldte Hviid-Fisk». Nilsson säger att 

 arten »stundom synes vid kusterna af det nordligaste Norrige». Från hvem denna upp- 

 gift är bemtad, är jag ej nu i tillfälle att afgöra. 



6). Hypciooclon borealis. Detta namn tilldelar N. Pontoppidans Balama rostrata, 

 hvilken upptages i faunan jemte den uppgift, att arten »finnes i norra oceanen, och be- 

 söker stundom Norges kuster». 



7). Monodon monoceros. Meddelandet, sid. 406, »för några år sedan fångades en 

 yngre Narhval i Bindalsfjorden vid Helgeland i Norge, är af intresse. Nilsson beskrifver 

 två kranier, men uppgifver ej, hvarifrån de härstamma. 



8). Physeter macrocephalus upptages efter Pontoppidan, med tillägg att arten 

 sällan besöker Norriges kuster. 



9). Physeter microps. Upptages i faunan, men utan angifven anledning. 



10). Balcena mysticetus. Det heter under denna: »I äldre tider besökte denna 

 Ii valart i mängd Finnmarkens kuster; men han ditlockade också holländska harpune- 

 raiv, som troligen varit första orsaken till dess försvinnande. Numera infinner han sig 

 der sällan eller aldrig». 



11). Bålarna glacialis. »Nordkaparen är icke någon sällsynt Hvalart vid Skandi- 

 naviens norra kuster. Han synes ofta både vid Finnmarken och Nordlanden». 



12). Balcena physalus. »Finnes på samma ställen som föregående, hvilken han i 

 lefnadssättet skall likna». 



13). Balcena boops, — »boops musculus och rostrata». Om »rörhvalen» heter det, 

 att han »är en bland de allmännaste arter vid norra Skandinaviens kuster». Upptages 

 efter Pontoppidan. 



Utaf N:o 8 till och med 13, synes det tydligt att Nilsson vid den tiden ej haft 

 tillgång till något material, tillhörande dessa former. Och om detta ändå var fallet, 

 var det med de hjelpmedel man då egde ej möjligt att bestämma, hvarken de fynd, 

 som Retzius omtalat, nemligen Ystads- och Heljarps-fyndet, hvilka i ett tillägg om- 

 nämnas, ej heller dem, hvilka under en senare tid inkommit till museum i Lund, som 

 vid den tiden, genom Nilssons rastlösa verksamhet, började blifva en upplagsplats för ett 

 slutligen, under samme outtröttlige mans ledning särdeles rikt material för utredande 

 af den skandinaviska vertebrat-fannan i allmänhet. V ånga-fyndet, eller det som redan 

 Svedenborg omtalat, omnämnes äfven likasom följande, hvilket jag anser vara af vigt 

 att här återgifva. Sid. 412 börjar nemligen tillägget sålunda 



»För ungefärligen ett år sedan blef en stor verteber af en Hval funnen på circa 

 8 fots djup i en grusbacke vid Hyby, nära 2 mil från Malmö och från hafvet. Ej långt 



