48 A. W. MALM, 



Från nosspetsen till början ai' ryggfliken 725 m.tri. 



» » » in i tit för ryggflikens spets 887 » 



» » » slutet af ryggfliken 935 » 



Ögats längd-diameter 7 



åiståndet emellan näsöppningens framåtböjda spetsar 14 » 



Kramlemmens bredd vid basen 60 » 



» största bredd midtpå 100 



» längd från främre armvecket 165 » 



Ryggflikens vertikala höjd öfver den i jemn böjning fortgående, tänkta rygglinien 75 » 



Afståndet emellan svansflikarnas spetsar 360 » 



Omkrets straxt bakom framlemmarna 660 » 



Ansvällningen framom nästrakten tycks hafva varit längsåt rundadt kölad. Framlemmen vid basen in- 

 knipen; framkanten bagböjd; spetsen trubbig, utkanten, eller den emot. livilken fingerspetsarna sluta sig, rät, 

 nästan dubbelt så läng som bakkanten, i livilken den med ett afrundadt, trubbvinkligt hörn öfvergår. Ryggfli- 

 ken.- bas synes halva egt en ansvälld fortsättning nedåt hvardera kroppsidan. Höjden af samma flik är knappt 

 mer än £ af basen, som baktill är kölad. Fliken är något tillspetsad, men bakkanten stupar lodrätt, sä att en- 

 dast nedåt en ytterst svag inbugtning låter förmärka sig. Svansflikarna utdragna och tillspetsade, baktill 

 med en ytterst svag inbugtning. Inskärningen emellan dem ligger 32 m.ra. framom den räta linien, som baktill 

 dragés emellan flikarnas spetsar. Svansen är bakåt, ofvan och nedan, slutligen allt starkare kölad; och 

 något framom flikarnas början, är den något mer än dubbelt sä hög som bred. 



Skinnet tycks der, hvarest det är uppskuret, antyda, att individet varit en hanne, att utgångsstället för 

 penis legat ' ryggflikhöjd längre framåt än punkten midt under ryggflikens spets; och att anus legat en hel 

 ryggfliklängd bakom penis. 



Färgen undertill och långt upp ät sidorna, således öfver munviken och bakom ögat något högre än läget 

 lör detta, samt till £ af svansens höjd längst baktill, brunaktig (har troligen varit hvit eller åtminstone hvit- 

 aktig). Kanske här och der. såsom det vill synas, med något krökta, längsgående mörkare, längre eller kortare 

 streck. Ett något nedåt böjdt band af brun (har varit hvit eller hvitaktig) färg finnes längs ryggflikens bas och 

 sträcker sig ett godt stycke snedt upp emot spetsen. Kroppen för öfrigt äfveusom framlemmarna och svans- 

 flikarna svartaktiga; men snedt öfver kroppsidan, upptill, samt midtför och ett stycke framom ryggfliken, före- 

 kommer en gråaktig färg, hvilken, invid den mörkare i grannskapet af främre delen utaf nämda flik, företer en 

 skarp färggräns. 



Kranium: Längd frän cond. oss. occ. till nosspetsen 338 ni. ni. 



Från inskärningen till nosspetsen 235 » 



Bredd emellan inskärningarna 36 « 



Underkäkens längd 300 



Syniphysis längd 180 » 



Underkäkens bredd midt för syniphysis 20 » 



» condylus, höjd 20 » 



." bredd 11 » 



» från slutet af condylus till inre randen af foramen 82 » 



» största höjd baktill 50 « 



Skallens största bredd 'baktill 112 » 



Bredden af foramen magnum 30 •> 



Afståndet emellau condyli oss. occ., upptill 33 » 



» » » » » nedtill 19 •> 



Höjden af ena condylus 31 » 



Bredden» » » , största 21 " 



Längden af tinninggropen 57 » 



Den synliga delen utaf en af de längsta tänderna; höjd 5 » 



» » » » » » » ; längd, nedtill 1\ » 



; bredd, » 2h » 



Dä de afbilduingar öfver kranium, hvilka åtfölja denna uppsats, äro troget kopierade efter fotografier, i 

 vid pass half storlek, är en mer detaljerad beskrifning här öfverflödig. Men jag anser mig dock böra anteckna 

 oljande, mer anmärkningsvärda förhållanden, hvilka ock i sin mån äro synnerligen utmärkande för denna form bland 

 cete. De å nosen linieformiga mellankäkbenen äro genom en särdeles djup ränna utvändigt skilda från öfverkäk- 

 benen, hvilka rännor bakåt slutligen förlora sig i öfverkäkbenets längst bakåt utbredda, skiflika del. En annan 

 likaledes djup ränna förekommer a mellankäkbenet, hvilken pä sidan utgör gränsen för triangelfältet, som bak- 

 till är konvext, att ej säga likasom uppblåst, men framåt tvärsöfver nästan plant, men längsåt, åtminstone 

 bakåt, ej obetydligt exkaveradt. Triangelfältet är framåt ännu tydligt begränsadt midtför 10:de tanden, 



