HVALOJUR I SVERIGES MUSEER, ÅR 1809. 51 



g). Göteborg, Naturhistoriska Museum. Kranium. Djuret, som det tillhört, ertappades i »Atlantiska 

 oceanen, nära linien» af sjökapten C. G. Österström, som den 25 Mars 1862 skänkt kranium till Museum. 



Kranium: Längd från eond. os. occ. till nosspetsen 535 ra.m. 



Frän inskärningen till uosspetsen 320 » 



Bredd emellan inskärningarna 117 » 



Underkäkens längd 453 » 



Symphysis längd 142 »> 



22 



Tandformeln: H. — ; V. — . 



Tänderna skrynkliga. 



14). Steno attenuatus. 



= Delphinus attenuatus (Jray, »List Mamm. B. M. 105»; — Steno attenuatus Gray Er. et Terr., p. 

 44, pl. 28; — b. Cat. 1850, p. 130; — b. Cat. 1866, p. 235; — Synopsis, p. 5, pl. 28. (Uti det sist- 

 nämnda arbetet upptages den som typ för ett särskilt subgenus, Stenella). 



Stockholm, Veterinär-Institutets Museum. Ett i ganska utmärkt skick varande kranium, men utan nå- 

 gon påskrift. De lyckta tandrötterna ni. m. antyda, att det tillhört ett utbildadt individ. Det synes mig full- 

 komligt öfvereiisstämma med såväl de beskrifningar som figurer, hvilka Gray, 1. e. lemnat, hvadan jag endast 

 vill anteckna följande : 



Kranium: Längd frän eond. os. occ. till nosspetsen 420 m.m. 



frän inskärningen till nosspetsen 249 » 



Bredd emellan inskärningarna 92 » 



Underkäkens längd 330+ 12 ') in. in. 



Symphysis längd 58 + 12 *) » 



Nosens bredd, midtpä 45 m.m. 



» liujd » , underkäken iuberäknad 48 » 



41 40 



Tandformeln: H. g^; V. w ^. 



I midttrakten gå 5 på 24 m.m. 



Förhållandena emellan de anförda afståndeu synas utaf ofvanståeiide mätningar. Mellaukäkbeneu hafva 

 åtminstone å de bakre 3 af nosen något konvexa sidor; men sjelfva inkanten är i trakten framom triangelfältet 

 mest böjd, så att den faller i det horizoutela planet. Förmodligen hafva de genom intorkning strax bakom 

 midttrakten skiljt sig frän hvarandra lika långt som halfva längden af en raidiför sittande tand; men öppuiugen 

 emellan dem företer i öfrigt samma förhållande som å deu citerade figuren hos (iKay 



Vid midteu af nosens längd förhåller sig hvardera raellankäkbenets bredd till bredden af det utanför 

 liggande öfverkäkbenet som 1 : lf. Triangelfältet når fram till midt för sista tanden. Nosens bredd midtpä ar 

 lika med längdsträckningen af 9 tänder i midttrakten. 18:de tanden, räknadt bakifrån, är belägen midt för no- 

 sens midt. Gomeu, som är något litet inknipeu vid början af vingbenen, håller i bredd derstädes ett lika af- 

 ståud som längdsträckningen af 6 tänder + ett mellanrum i midttrakten, eller = gomens bredd midt för 

 21:sta tanden, räknadt bakifrån. På sidan är spår till den vid sista tanden obetydliga sidofåran att upptäcka 

 ännu vid 12:te tanden, räknadt bakifrån. Plogbenet är synligt emellan 9:de och 21:sta tanden; men det ligger 

 i en djup fåra, som något tilltagande i bredd fortlöper till inemot den slutligen undertill plana nosspetsen. 



Underkäkbenen hafva sin nedre kontur högst obetydligt uppåtböjd och mest midtför den 4:de tanden, 

 räknadt bakifrån; likväl ej ens der mer än lika med nämnda tands halfva höjd. Någon gonyx förekom ej. 



L. c, sid. 394, beskrifver Gray under namnet Steno capensis en art, som han jemför med sin S. atte- 

 nuatus; den förstnämda afviker bland annat älven derutinnan att den har ett mindre antal tänder, eller ||, mer 

 sammantryckt och tillspetsad nos samt 4 tänder på en engelsk tum. Den uppställes ock derföre af Gray såsom 

 typ för hans subgenus Sousa. 



1 Uuderkäkspetsen är borta, men det bakifrån ännu sammanhängande skinnet med tänder eller ock häl efter sådana tinnes full- 

 ständigt i behåll, således äfveu det som suttit på sjelfva bakspetseu. 



