HVALDJUR I SVERIGES MUSEER, ÅK 1869. 59 



b). Göteborg, Naturhistoriska Museum: Här förvaras, sedan före 1848, ett å hjernskålen delvis defekt 

 kranium af ett särdeles ungt individ, men utan påskrift hvarifrån eller när det inkommit i samliugen. Alla 

 tänderna äro utfallna. Jag uppför tills vidare detta kranium under denna art; men förr än jag blir i tillfälle 

 att anställa en närmare jemförelse med kranium utaf N:o 19 a, är jag ej fullt säker på att det ifrågavarande 

 hörer hit. Det har följande dimensioner: 



Kranium: Längd frän cond. oss. occ. till nosspetsen 202 tti.m. 



Frän inskärningen till nosspetsen 102 » 



Bredd emellan inskärningarna.... 42 » 



Underkäkens längd 157 » 



Symphysis längd 20 » 



Triangelfältet när 3 m.m. framom alveolarrännans slut. Gomkölen, som starkt och jemnt tilltager i bredd 

 bakåt och der är kouvex, är vid tandradens slut af samma bredd som bredden af nasalgången vid dess halfva 

 höjd, eller fullt ut dubbelt sä bred som gomfåran midtför. Denna förlorar sig bakåt mot orbital trakten; 

 framåt når den till inemot spetsen af öfverkäkbenet. 



20). Delphinus Walkeri. 



= Delphinus Walkeri Gray Catalogue of Seals and Whales in the British Museum, second edition, 

 London 1866, pag. 397; med figur öfver djurets yttre form och färgfördelning; — Synopsis, p. 5. 



Äfven denna art liar för kort tid sedan blifvit beskrifven och af Gray uppställd vid sidan af samma 

 författares D. Moorei. Kranierna hos båda äro hvarandra i grunden så lika att, såsom han uttrycker sig, 

 uit is not easy to point out any difference in words». Han framhåller likväl såsom något väsentligt ej blott 

 det något större antalet af tänder, hvilka jeinförelsevis äro mindre, utan ock en och annan afvikelse rörande gom- 

 traktens byggnad. Samma olikheter har äfven jag funnit å ett exemplar, som är förvaradt i Riksmuseum, och 

 hvilket var bestämdt till »Delphinus novce zeelandice Less». Det har blifvit hemfördt af Kapten Nordvall år 

 1843, som ertappat detsamma i »Atlantiska oceanen, söder om Azorerna». Att den är väl skild frän den här 

 ofvan under namnet »D. Moorei» upptagna, derom är intet tvifvel, likasom att den är identisk med D. Wal- 

 keri, Gray. 



Preparatet uti Kiksmuseum utgöres af ett utmärkt skelett; men tung- och bäckenbenen äfvensom sista 

 svanskotan, några proc. spin. infer. och några falanger äro borta. Mina anteckningar öfver detta skelett äro 

 följande, förutom det, som under D. Moorei redan blifvit anfördt: 



Skelettets totallängd (kranium inberäkuadt) 1,505 m.m. 



Kranium: Längd frän cond. oss. occ. till nosspetsen 395 » 



Från inskärningen till nosspetsen 232 » 



Bredd emellan inskärningarna 82 » 



Underkäkens längd 325 » 



Symphysis längd 38 » 



49 48 



Tandformeln : H. jh; V. j^- 



Gomfärau når till midt för inskärningen i öfverkäkbenet. Gomkölen, som är något tillplattad och stu- 

 par med skarpa sidoviuklar, är midt för 15:de tanden, bakifrån räknadt, smalare än gomfåran på samma ställe, 

 samt midt för sista tanden ej dubbelt så bred som gomfåran derstädes. 



Skelettet, som tillhört ett äldre individ än den näst förut beskrifna D. Moorei, har följande antal af 

 vertebror, uemligen : 



Halsvertebror 7 (Atlas och epistropheus sammanväxta med hvarandra). 



Ryggvertebror 14 



Ländkorsvertebror '-'i I 



Svansvertebror 30 



( + den sista, som är borta) således tillsammans 72. 



För öfrigt finnas 14 par refben och 8 par sternalben. Bröstbenet består af trenne stycken. 



Uti fingrarna finnes följande antal falanger. 



Tummen 2 ( + 1 ?). 



Pekfingret 6(4-2 ?). 



Långfingret.... 5 ( + 2 ?). 



Ringfingret 2 ( + 2 ?). 



Lillfiugret 2. 



Carpus-trakten är utbildad a tull. IV, fin'. 37. 



