1)2 A. YV. MALM, 



företagen närmare granskning, få ett som jag tror rigtigt artnamn för Delphinus obscurus Nilsson, eller 

 Clymenia doris Gray. 



En uppgift på hemlandet för denna art har Gray ock omsider ansett sig kunna lemna, eller hafvet om- 

 kring Goda hoppsudden, enligt Layard. Se Cat., 1866, sid. 400, med citation af P. Z, S. 1865, 522. 



22). Clymenia euphrosynoides. 



= Clymenia euphrosynoides Gbay Synopsis, p. 6; Delphinus Euphrosyne Gray, 1. c. Tab. 31; — Owen 

 Träns. Z. S., Yl, 1. p. 24, pl. 8, fig. 5. 



Göteborg, Naturhistoriska Museum. Ett särdeles godt kranium men med ingen annan påskrift än: 

 »Exotiskt." Det fanns i samlingen redan år 1847, men utan anteckning hvarifråu det kommit. Då detta kra- 

 nium har största likhet med Grays, 1. c. lemnade figurer, och hvilka, såsom det torde synas af samme förfat- 

 tares Catalogue, 1866, pag. 251, vid fråga om Delphinus Euphrosyne a, äro utförda efter det på nämnda ställe 

 till en del beskrifna kranium a, har jag ej tvekat att hänföra ifrågavarande kranium till den af Gray seder- 

 mera 1. c, under Clymenia Euphrosynoides särskildt uppställda arten. Det synes likväl, som om Gray i sin 

 Synopsis af år 1868 hade bort citera sitt nämnda, tidigare arbete, för att derigenom hafva visat, att en om än 

 kort beskrifning finnes öfver de å tab. 31 lemnade figurerna. Samma tafla och i följd deraf samma figurer cite- 

 rar emellertid Gray uti samma synopsis och på samma sida 6, men å första spalten. Detta är förhållandet 

 vid hans Cl. Euphrosyne, till hvilkeu figurerna ä taflan 22 naturligtvis ock hänföras, enär de återgifva typen 

 för detta Grayska species. Men detta dubbelcitat har väl uppkommit genom felskrifning och mindre uppmärk 

 samhet vid korrigeringen. På annat sätt kan åtminstone jag ej förklara det. Gray angifver tandformeln till 



jt:; men underkäkspetsen ä tafi. 31 synes utvisa, att några fler skola rinnas, i fall en närmare undersökning 



eger rum, vare sig nu att det af honom afbildade och det ifrågavarande tillhöra samma species eller ej. Jag 

 antager emellertid det förra, enär nämnda figur särdeles väl passar på det här ifrågavarande kranium, med un- 

 dantag måhända deraf att hos detta mellankäkbenen hafva något mer rätliniga yttre kanter i trakten af triangel- 

 fältets främre del; nämnda ben äro ock å nosspetsen betydligt mer framskjutande, och bilda der, hvart för sig, 

 en lancettlikt framom öfverkäkbenen utdragen spets. Detta kranium synes ej hafva tillhört ett fullt utbildadt 

 individ, .lag vill för öfrigt här om detsamma anteckna följande: 



Kranium: Längd från cond. oss. occ. till nosspetsen 395 m.ru. 



Från inskärningen till nosspetsen 234 » 



Bredd emellan inskärningarna 90 » 



Underkäkens längd 336 » 



Sympbysis längd 38 » 



Nosens bredd, midtpä 53i » 



» höjd, » underkäken inberäknad 38 » 



ti ii- i tr 44 + 1 vr 44 + 1 



landformeln: H. ., ; V. . . • 

 45 44 



Proportionerna kunna synas af de angifna måtten. 



Mellankäkbenen likasom tillplattade, med i grunden rätlinigt fortlöpande utkant, alltifräu inskärningen 

 och närmast intill slutet af öfverkäkbenen framtill. Framom midten äro sidorna något sluttande och isynnerhet 

 vid yttre kanten längsåt något exkaverade. Bakom midten äro de något litet konvexa; men inre tredjedelen af 

 hvardera benet ligger i det horizontela planet. Triaugelfältet når till midtför sista tanden. På midten af no- 

 sens längd är hvardera mellankäkbenet sä mycket smalare än det utanför liggande öfverkäkbenet, som 1^ längd- 

 diameter af en midtför sittande tand. Mellankäkbenen beröra hvarandra från sista till 16:de tanden, räknadt 

 bakifrån; och nosens midt ligger midtför 17:de tanden. Öppningen emellan mellankäkbenen sträcker sig sålunda 

 något bakom midten af nosens längd, men den är helt smal och vid slutet af öfverkäkbenen ej bredare än det 

 ena mellankäkbenet på samma ställe; men detta skjuter 3 gånger längre fram och bildar en något nedåtböjd 

 spets, naturligtvis en sådan på livar sida om öppningen emellan ifrågavarande ben. Framom midten har öfver- 

 käkens yttre kontur en så att säga jemn böjning allt intill nosspetsen, likväl ej obetydligt starkare från 32:dra 

 tanden, räknadt bakifrån. Nosens bredd midtpä lika med längdsträckningen af 11 tänder i midttrakten. Gomen, 

 som är endast högst obetydligt inknipen vid början af vingbenen, häller i bredd derstädes frän utsida till utsida, 

 ett lika afstånd som längdsträckningen af 8 tänder i midttrakten, = gomens bredd midt för 22:dra tanden, 

 räknadt bakifrån. På sidan är spår till den vid sista tanden ej obetydliga sidofåran, hvilken som en grund ex- 

 kavation sträcker sig framåt, synlig ända till 22:dra tanden. En liknande men vida grundare exkavation finnes 

 slutligen äfven något längre fram, men fortgår ej till den slutligen lätt konvexa spetsen af öfverkäkbenet. Detta 

 är ju ändå något, hvarigenom ett mer än vanligt närmande förefinnes emellan denna art och de egentliga del- 

 finerua, hvilket Owen 1. c, ock särskilt velat framhålla och med en figur belyst; men ej tror jag, att dylika för- 



