HVALDJUR I SVERIGES MUSEER, AR !8ti9. 63 



hållanden utgöra något egentligt störande för den sednaste Grayska grupperingen af dessa djurfarmer, hvilken, 

 jemförd med den äldre, fastmer underlättat öfversigteu af de många såsom jag håller före goda species, hvilka 

 framförallt i den sednare tiden blifvit allt mer utredda. 



Plogbenet är synligt emellan 14:de och 27:de tanden, räknadt bakifrån. Den största bredden i midt- 

 trakten af dess utsträckning är ej större än något litet mer än längddiametern af en midt för sittande tand. Det 

 ligger uti en ränna, som börjar långt bakom, eller redan midt för 6:te tandeu. 1'ramemot nosspetsen höja sig 

 de allt intill öfverkäkspetsarna slutligen allt bredare raellankäkbenen till jeranhöjd med öfverkäkbenen, och bi- 

 draga i föreniug med dessa i ej obetydlig mån till formeringen af gomen i denna trakt. 



Underkäkbenen hafva nedre konturen starkast uppåtböjd i trakten af 21:sta tanden, samt till en grad 

 lika med näranda tands höjd. I midttrakten af nosen går längdsträckningen af 5 tänder och ett mellanrum 

 på 25 m.m.; och höjden utaf en tand derstädes är lika med längdsträckningen af "2 tänder 4- ett mellanrum. 

 Tänderna äro således jemförelsevis långa och särdeles spetsiga, ej obetydligt utåtrigtade men med spetsarna 

 snedt nedåtböjda. 



Då bakre delen af hufvudet ej synes förete några vigtigare karakterer för artbestämning, kunna vi här 

 utelemna en närmare beskrifning af densamma. 



23). Clymenia Burmeisteri Malm, n. sp. 



Stockholm, zool Riksmuseum. Uti detta museum, som, hvilket af detta arbete kan synas, eger ett ej 

 obetydligt antal af preparater utaf delphinartade cete, förekommer äfven ett kranium, hvilket jag ej lyckats 

 öfverföra till någon med säkerhet ännu beskrifven art. På etiketten stod: Brasilia D:r N^egeli, genom M. Hiss, 

 1867. Det har ej obetydligt, som påminner om Delphinus Euphrosyne Gray, Er. et Terr., pl. 22; men denna 

 har käkkanterna raka, att ej siiga något inböjda, hvaremot vår art har käkkanterna något utåtböjda och derföre en 

 i midttrakten jemförelsevis bredare nos; men, likasom på D. eller numera Clymenia Euphrosyne när på vår 

 den främre öppningen emellan mellankäkbenen fullt ut till midten af nosen. På vår är nosen dertill jemförelse- 

 vis något kortare; och de bakom midten likasom starkt uppblåsta mellankäkbenen hafva från näradna ställe, allt in 

 till triangelfältet, yttre kanterna utåt- och ej såsom på Cl. Euphrosyne till och med något inåtböjda. På Cl. 

 Euphrosyne när triangelfältet till midt för sista tanden, på vår deremot ända till den 5:te, en karakter hvilken 

 bland annat hänvisar den till en helt annan grupp, eller till det af Gray år 1866 uppställda genus Tursio, men 

 uti hvilket iugen art förekommer, till hvilken denna kan hänföras. 



En annan af Gray, 1. c. beskrifven och å pl. 21 afbildad art, eller D., numera Clymenia sty.v, påmin- 

 ner ändå mer om vår, hvad angår nosens yttre konturer och, likasom hvad angår mellankäkbenen ; men C styx 

 har åtminstone i öfverkäken ett nägot mindre antal tänder, ett antal likväl, som troligen ej haft stort att 

 betyda, om ej äfven denna, som är ifrån Afrikas vestkust, hade likaledes »the triangulär impression just to the 

 line of the hindermost teeth». 



Gray nämner i sin Catalogue, 1866, pag. 252, att Burmeister underrättat honom om att han har ett 

 kranium af D. Euphrosyne i Museum uti Buenos Ayres, erhållet från mynningar af Bio de la Platå, men näm- 

 ner derjemte, att han anser det ganska troligt, att om exemplaren från Bengaliska viken (enligt Blytu), Nord- 

 sjön, kusten af England (enligt Gray) och från Rio de la Piata jemfördes med hvarandra, man tilläfveutyrs 

 skulle rinna att dessa uuder 67. Euphrosyne uppförda former tillhörde skilda arter; eller å andra sidan att »there 

 may be some confusion in the habitats». En sådan confusion med afseende på förekomsten af Cl. Euphrosyne 

 Gray, låter alltförväl tänka sig, då man äfven, på grund af Nilssons uppgift, velat antaga att Cl. Euphr. vore 

 ertappad vid Sveriges kuster. Att detta åtminstone ej hittills inträffat, är under rubriken »D. delphis» i detta 

 arbete definitivt afgjort. Något kranium af Cl. Euphrosyne Gray finnes ej, för så vidt jag hittills kunnat ut- 

 röna, i något utaf Sveriges Museer. 



Då det kau vara fallet, att det kranium, som nu föreligger, tillhör samma art som det Burmeister till 

 Gray meddelat underrättelse om, har jag velat vid arten fästa denne utmärkte zoologs namn. 



Ofver detta kranium, som tillhört ett troligen ej fullt utbildadt individ, har jag förutom hvad ofvan 

 blifvit nämndt antecknat följande: 



Kranium: Längd från condyli ossis occipitis till nosspetsen 426 m.m. 



Frän inskärningen till nosspetsen 252 » 



Bredd emellan inskärningarna 100 » 



Underkäkens längd 351 » 



Symphysis längd 42 » 



Nosens bredd vid midten 55 » 



» höjd derstädes, i förening med underkäken 41 » 



