HVALDJUR I SVERIGES MUSEER, A Ii 1869. 73 



»Afståndet från nosspetsen till sista ref benets nedre ända, rundt mått, 1,000 ni. ni 



a , rakt » ,. 968 » 



o a » » skulderbladets främre kant, » » , 677 ■> 



» u skulderbladets framkant till hufvudets motsittande bakkant 50 » 



31). PSEUDOECA CRASSIDENS. 



= Plioccena crassidens Owen. »Brit. fossil Mam. a. Birds, p. 516» enligt Rhdt.; Orca crassidens Gray 

 Er. et Terr. p. 34; Pseudorca crassidens Rhdt., Overs. K. D. V. S. Forhandlinger, 1862, p. 103; — Gray 

 Cat. 1866, p. 290. — Synopsis, p. 8. 



Under sommaren år 1862 visade sig i det sydliga Kattegat och Balterna den djurform, livarom här är 

 fråga. Strandningar egde rum dels i Danmark och dels vid våra kuster, troligen mest tillfölje deraf att flocken 

 pi många ställen gjorde förtvinade ansträngningar för att komma ut ifrån våra trängre farvatten, hvarigenoui ett 

 hälft dussin fingo plikta med lifvet. Då jag med Reinhardt, som 1. c. beskrifvit de fynd, hvilka tillvaratogos 

 för Universitetets Museum i Köpenhamn, antager att arten är identisk med den såsom fossil i England funna 

 och af Owen beskrifna Phocama crassidens, är det ju i högsta grad anmärkningsvärdt, hvilket Reinhardt äfven 

 yttrat, att denna i och för sig kolossala djurform ej såsom tillhörande nutidens fauna förut blifvit iakttagen. 

 Plötsligt som denna flock kom in till oss, försvann den åter, sedan den afgifvit en del material för forskaren. 

 livar arten dessförinnan likasom nu uppehåller sig, derom är man i fullkomlig okunnighet. Att han tillhör 

 Nordsjön eller åtminstone norra Atlanten, derom är väl emellertid intet tvifvel. De museer i vårt land, hvilka 

 ega preparater utaf denna art, erhöllo dem så att säga samtidigt, livadan med visshet kan sägas, att de tillhört 

 individer af samma flock som den, hvilken drog förbi Sjaellands vestkust. Det hos oss tillvaratagna finnes i: 



a). Lund, Universitetets zool. Museum. Skelett; det större. Inkomplett. Prof. Fr. Wahlgren i Lund 

 har benäget i bref meddelat, att detta skelett »kom till nämnda Museum den 17:de Dec. 1862. Individet hade 

 på hösten strandat vid Torekov nära Båstad och tillvaratogs af häradshöfding Nibelius, som skänkte detsamma 

 till vårt Museum». 



Carpustrakten är afbildad ä taflan V, fig. 43. 



b). Lund, Universitetets zool. Museum. Ett likaledes ofullständigt skelett men utaf ett något mindre 

 individ än förenämnda. Enligt Prof. Wahlgrens meddelande, »dref detta individ i land i Lommatrakten ti- 

 digt om våren år 1863 och tillvaratogs af eleverna vid Alnarps landtbruksinstitut samt kom genom byte till 

 vårt Museum». 



c). Göteborg, Naturhistoriska Museum. Ofullständigt men ändå uppstäldt skelett utaf ett individ, som 

 dödt och redan defekt dref i land i närheten af Falkenberg i Halland »under slutet af sommaren» år 1862. 

 Först den 27:de Januari år 1863 erhöll jag i bref notis om detta fynd genom handlanden i Falkenberg hr Fr. 

 Andersson, som af nit för vetenskapen med ej obetydlig omkostnad hopsamlade de delvis spridda resterna af 

 detta dyrbara fynd och kort. derpå skänkte alltsammans, omsorgsfullt inpackadt, till nämnda museuin. Hvad 

 som af skelettet' fattas, kunde han ej taga reda på i trots af flitigt sökande på en betydlig sträckning såväl norr 

 som söder om den egentliga fyndorten. Kadavret, som var i fullt upplösnings-tillstånd då det dref i land, hade 

 ock helt visst förlorat det saknade förr än det hamnade på stranden. Utaf detta visserligen defekta men ändå 

 i och för sig vackra skelett finnes följande: underkäken — tänderna äro utfallna — 7 halskotor af hvilka de 6 

 första äro sammanväxta med hvarandra, 11 ryggkotor, 10 ländkorskotor och 14 svanskotor — de sista, antag- 

 ligen 9 stycken, äro borta — ; 9 refben på den högra sidan, bland hvilka äfven det ll:te eller sista, som ej 

 når upp till proc. transv., och 8 på den venstra sidan; sex (6) stcrnalben af högra och 4 af venstra serien; 

 hyoideum och ett af stylohyoidea; bröstbenet, som består af tvenne stycken, nemligen ett litet längst baktill; 

 7 stycken af proc. spiii. ' infer., bland hvilka det främsta in situ. Detta består af tvenne stycken, som ej 

 sammansmält vid spetsarne. Två utaf de bakre vanligtvis fria paren äro med hvarandra sammanväxta. Allt 

 antyder, att detta individ varit fullt utbildadt. 



Den del utaf columna vert., som finnes, mäter 4,300 m.m. 



Underkäkens längd 530 » 



Symphysis längd '° " 



Längden af tandraden • 254 



Då alla hålorna för tänderna är oskadade, kan man med full visshet augifva 



Tandformeln: H. j^; V. ^q. 



K. Val Akad Handl. B. 9. N:t> 2. 



