Peszéri kiránduládsaini. 
JI 
OT 
megkeményedik, még a rügy belsejében vesztegel mozdulatlanul, 
de azután likat rág a rügy oldalán, azon át kibujik s elhagyja böl- 
csőjét. A báb levetett hártyaszerű bőre a rügy belső sötétszínű 
falához tapadva a rügyben marad vissza; ugyanonnan néha egy- 
két levetett lárvabőrt s a lárva finom porszerű feketés ürülékét is 
ki lehet piszkálni. A bogár egész őszig életben marad, a nyarat 
épúgy tölti el, mint az almavirág-orrmányos bogár. 
Peszéri kirándulásaim. 
Irta A. Aigner Lajos. 
Köztudomású dolog, hogy az éghajlati és talaj-viszonyok 
döntő befolyással vannak valamely vidék flórájának s ennek foly- 
tán rovarfaunájának többé-kevésbbé gazdag és változatos voltára. 
E tekintetben több helye hazánknak némi hírnévnek örvend, 
bizonyára számos más vidéknek a rovására, a melyre véletlenül 
még rovarász nem tette a lábát. Az entomologiai szempontból 
nevezetes helyek közé tartozik első sorban mindazon városok kör- 
nyéke, a melyekben egyes gyűjtők évek hosszú során át búvár- 
kodván, az odavaló fauna gazdagságát megállapították. Ilyen 
lepidopterologiai . tekíntetben kiváló helyek: Budapest, Eperjes, 
Nagyág, Pécs, Pozsony, Gölniczbánya stb. Másodsorban híressé 
váltak egyes tájak, melyeken állandóan nem gyűjtött ugyan Senki, 
odarándult vagy odatévedt rovarászok azonban gazdag és érdekes 
lepke-faunára akadtak. Ilyenek a többi közül: Mehádia, a Magas 
Tátra, Fiume, Novi, a Velebit-hegység, Lipik és Puszta-Peszér, 
Pestmegyében. 
Az utóbbi helyre félszázaddal ezelőtt Frivaldszky Imre, 
jeles entomologusunk, terelte a tudományos körök figyelmét egyik 
akademiai értekezésével,! melyben méltatta e vidéket faunistikus 
szempontból, egyszersmind rámutatva homokos buczkáink válto- 
zatos faunájára. 
"A Duna s Tisza közti síkság, — úgymond — melyen a 
szóba vett erdő is létezik, több tekintetben hasonlít a Don és Volga 
közti sivatag pusztasághoz; s valamint ez, úgy amaz is, kiválólag 
gazdag sajátszerű növényzetére s faunájára nézve, sőt a jelentékeny 
1) Hazánk faunájára vonatkozó adatok és a puszta-peszéri erdő: A M. Tud. 
Társ. Évk. IX. 1844—59. 19. sk. I. 
