68 Jásztor István. 
almavirágban is kárt tesz, holott az szintén csakis körterügyben 
élősködik. S míg ennek a ritkább bogárnak ily nagy jelentőséget 
tulajdonít, addig a hasonló nevű, de tőle különböző, igen kárté- 
kony Anthonomus piri Boh. (cinctus Redt.)-nek, tehát a mi körte- 
rügyfúró bogarunknak a megemlítését is hiába keressük könyvé- 
ben; a két bogarat azonosította. 
A körterügyfúró bogár petéjét sohasem rakja bimbóba vagy 
virágba, a mint az a legtöbb munkában olvasható ; ezzel megdől 
az a másik téves állítás is, hogy a peték letojása kora tavaszszal, 
a legelső verőfényes, meleg napokon történik, tehát egyidőben az 
almavirág-orrmányos bogár peterakásával. A tavaszi peterakás vég- 
zetes lenne a bogárra nézve, a faj kipusztulását vonná maga után, 
mert a tavaszszal lerakott pete nem tudna a rügyben bogárrá kifej- 
 lődni. A míg t. i. a bogár tavaszszal párosodnék, lerakná a petéket 
s a míg a petéből a lárva kibujnék, addigra a rügy is kifakadna 
s így a bogár a peterakással elkésnék. Sőt feltéve. hogy jó idő 
esetén a rügybe le is tojná a bogár a petét s a petéből kikelve a 
lárva, ez gyengesége és az idő rövidsége miatt már nem bírná a 
rügyet annyira tönkretenni, hogy kifakadásában meg is gátolja. A 
tavaszkor hirtelen és korán fakadó rügy ez alatt minden baj nélkül 
kinyilnék és a petét, vagy még apró lárvát kivetné magából. 
A peterakásnak korábban, még őszszel kell történnie, ellen- 
tétben. az almavirág-orrmányos tavaszi petetojásával. Ezt a meg- 
győződését már 1872-ben kifejezi G. v. Frauenfeld?), de az ő 
helyes megfigyelését a későbbi s még a legújabb gazdasági rovar- 
tani munkák sem veszik figyelembe.?) 
Magamnak 1898. tavaszán nyílt először alkalmam arra, hogy 
Frauenfeld megfigyelésének a helyességét ellenőrizzem, a meny- 
nyiben abban az évben Angyalosból (Háromszékm.) már márczius 
13-án kapott a Rovartani Állomás körterügyekben lárvákat, a 
melyekből körterügyfúró bogarakat neveltem. 1899-ben pedig a 
Gellérthegy déli oldalán márczius 17-én leltem körterügyekben lár- 
vákat, a melyekből a Rovartani Állomáson A. cinctusok fejlődtek 
ki. Minthogy ebben a két esetben az 1898—99.-i tél enyhesége 
mellet sem lehet arra gondolni, hogy a bogár a petéket még feb- 
ruáriusban rakta le, azt kellett következtetnem, hogy a pete letojása 
gr. 2 j4 
méga megelőző tré VEKOSZÉNLORTENt Épen a fenti megfigyelések 
3) Verh. d. zoo1-botan. Ges. in Wien XXII. 1872., 3983. 
4) Például dr. O. Taschenberg: Schutz der Obstbáume gegen feindliche Tiere, 
3. Autl. Stuttgart 1901. 163. oldal. 
