58 A horvát-szlavonországi lepkerfáuna. 



Hofmann hernyó-művét és mivel ábráját abban nem találtam, 

 a többitől elkülönítettem, hogy jobban megfigyelhessem. A hernyó 

 halvány sárga, hamuszínű háttal és ugyan oly színű oldalsávval, 

 melyek között sok igen finom világosabb csipkés vonal látható. 

 Fölül a testgyűrűk két végén 2—2 sötét pont áll. Feje fehér. 

 Napközben igen csöndesen pihent, ágacskához lapulva, reggel 

 azonban észrevettem, hogy a nyújtott tápláléknak jó részét fel- 

 emésztette. Táplálékul Stelládat és salátát adtam neki. Június 3-án 

 bebábozódott és június 18-án kelt ki a lepke. 



Cidaria adtimbraria H.-S.-t több példányban fogtam 

 Portorén, 1894. és 1897. július-augusztus havában. Napközben 

 régi falakon rejtőzik és felzavartan csak néhány lépésnyire röpül 

 s azután a földre ül, a melynek színével ott igen megegyezik a 

 saját színezése. 



Általánosan ismert tény, hogy némely faj b zonyos vidéken 

 teljesen eltűnik, viszont egyszerre fellép, a nélkül, hogy sok éven 

 át láttuk volna így p. o. az Agrolis sancia Hb.-t legelőször 

 1899. június 8-án fogtam Vinkovcze környékén és azóta közön- 

 séges faj, mely kivált a csalétken igen gyakran jelenik meg. 

 Egy fogolt nőstény petéiből a lepkét július végén nagy számban 

 tenyésztettem. 



Azalatt, míg említett füzetem a sajtó alól kikerült, 

 Anderka barátommal újabban mintegy 70 új fajt és fajváltozatot 

 gyűjtöttem, köztük a Bomolochia fontis ab. terricularis Hb. és 

 Acidalia corrivalata Kretschm., melyet Magyarországon eddig csak 

 Eperjesen figyeltek meg és Zygaena pilosellae ab. lutescens Tutt., 

 mely eddigelé Magyarországból nem volt ismeretes s így a hazai 

 faunára egészen új. 



A horvát-szlavonországi lepke-íauna. 



Jrta ,4. Aigner Lajos. 



Horvát- és Szlavonország lepke faunája eddigelé igen kevéssé 

 volt átkutatva, s irodalmilag ismertetve. Az első mű, melyben 

 idevágó adatok foglaltatnak, Pillér Mátyás és M i 1 1 é r- 

 pacher Lajos budai tanárok utazási munkája, *) melyben 

 30 Macrolepidopterát említenek fel. Néhány évtizeddel utóbb, 



b Iter per Poseganam Selavoniae provinciám. Budae, 1783. 



