61 Irodalom. 



érdekes és fontos megfigyelés van közölve. Néhány új faj leírásán 

 és synonymikai adatokon kivül legérdekesebb szerzőnek tervezete 

 az Apion-genus felosztását illetőleg, a mi ily fajokban igen gazdag 

 nemekben okvetlenül szükséges is. Eddig két alnémet ismertünk, 

 de ezek sem voltak eléggé precizirozva, pontosan nem tudtuk, mi 

 tartozik az egyik-, és mi a másikba. S c h i 1 s k y mostan a követ- 

 kező alnemekre osztja az Apion nemet : Onychapion, Phrissot- 

 richiitm, Cc/atapion, Exapion Bed., Omphalapion, Oxystoma Dum., 

 Aspidapion, Alocentron és Apion i. sp. Ez mindenesetre csak első 

 kísérlet, mert sok fajt még nem ismer a szerző és véglegesen csak 

 e tanulmányának befejezése után fogja ezt eldönteni. Az egyes 

 fajok leírásai kimerítők. Hazánkból is a következő fajokat említi : 

 Apion (Ceratapion) armatum Gerst. (Erdély), similans Schilsky 

 n. sp. (Fertőtó), sareptannm Desbr. (Hungária), detritntn 

 Rey. (Szlavónia), A. {Exapion) elongatulum Desbr. (Hungária), 

 A. (Aspidapion) validam Germ. (Hungária), A. gracilipes 

 Dietr. (Hungária), Schőnherri Boh. (Herkulesfürdő). Felsoroltak 

 közül a kövéren szedettek faunánkra újak. Még megakarom jegyezni, 

 hogy szerző a M. Nemzeti Múzeum igen gazdag anyagát is ta- 

 nulmányozta, a mit különben a bevezetésben meg is említ. 



Csiki Ernő. 



* 



Ganglbauer, L. Der Artenunifang in d e r Orionacara- 

 bus-Gruppe und nomenclatorische Vor- 

 schláge. (Verh. zool.-bot. Ges. Wien. 1901. p. 791—798). 

 Szerző főleg Born, másrészt saját vizsgálatai alapján az 

 Orinocarabns alnembe (sensu Reitter, 1896) sorozott 13 fajról 

 kimutatja, hogy az tulajdonképen csak 4 faj {coucolor F., alpestris 

 Sturm, carinthiacus Strm. és Latreillei Dej.), a többi pedig ezek- 

 nek fajtája vagy fajváltozata. Azután azt ajánlván, hogy a sok 

 felesleges varietás nevét egyszerűen ki kell hagyni a katalógusból, 

 azokat legjobb lenne nem létezőknek tekinteni. Megengedem, hogy 

 ez kisebb, külön >sen kézi-katalogusokba.i czélszerű is lenne, de 

 nagy összefoglaló katalógusokban, ha mint synonymákat is, de 

 fel kell említeni. Végül a szerző azt fejtegeti, hogy a jövőben a 

 coleopterologusok már nem zárkózhatnak el a trinominalis nomen- 

 clatura használatától; a harmadik név a fajták jelölésére szolgálna, 

 az alfajokat pedig egy negyedik név jelölné pl. a var. puucticollis 

 Kr. teljes neve ez lenne : Carabns (Orinocarabns) alpestris Hoppéi 

 pímciicollis Kr. Katalógusokban pedig, hogy e neveket minden 

 egyes alaknál ne kelljen ismételni, a fajtákat egy eléjük írt nagy, 

 az alfajokat egy kis betű jelölné: pl. 

 Carabns coucolor F. 



A. silvestris Panz. 



coucolor Panz. 

 ai Haberfelneri Cianglb. 

 a2 nivosns Heer. 



