Anker Lajos és Rudolf. 201 



Őket senki. És ha bekövetkezett a téli idő, a becsesebb, de fo- 

 gyatékos lepkéket bámulatos türelemmel és ügyességgel foltoz- 

 gatták, úgy hogy azt egy könnyen nem lehetett észrevenni. Ebben 

 is utolérhetetlenek, de utánzatlanul is maradtak. 



Igyekezetük nem maradhatott eredménytelen. Csakhogy a 

 szerencse Lajosnak jobban kedvezett. Eltekintve attól, hogy lepké- 

 inek jövedelméből Budán, a Krisztinavárosban, entomologiai czé- 

 lokra berendezett csinos kerttel ellátott kényelmes házat szerzett, 

 sikerült számos (mintegy 50) oly lepkefajra akadnia, a melyeket 

 addig Magyarországon, vagy Budapest környékén még nem találtak. 



Azonkivül két új lepkefajt is felezett fel ; ezek a nevét viselő 

 Hibernia Ankeraria ^) és a Butalis Emichii, '^) mely utóbbit le is 

 írta, nemkülönben a Rudolf öcscsétől felfedezett Chondrosoma 

 fiduciariát is. ^) Neki köszönhető továbbá a Thalpochares respersa 

 hernyójának s az Ichneuuion piierpera felfedezése, és ő volt az 

 első, kinek sikerült a Saturnia hybrida major és ininor előállítása, 

 illetőleg tenyésztése a Saturnia -pyri és spini s illetve spini és 

 pavonia párosítása útján. ^) 



E felfedezések és kiváló eredmények ismeretessé tették nevét 

 egész Európa lepkészei előtt. Egyik tisztelője ekként nyilatkozik 

 felőle : „Anker Lajos korunk legalaposabb megfigyelői közé 

 tartozik. Benne bámulatos kitartással s éleslátással párosul a kiváló 

 szerencse a ritka fajok felkutatásában, és különös ügyesség a 

 hernyók tenyésztésében s a lepkék praeparálásában. ^) 



E hírnévnek tulajdonítható, hogy első sorban hozzá fordul- 

 tak, ha tudományos czélra szükség volt Budapest lepkefaunájára. 

 Nevezetesen összeállította azt S p e 3^ e r részére, midőn az a lepkék 

 zoogeographiáját készült megírni ^) és Frivaldszky János 

 számára, midőn az Budapest rovarfaunáját közzétette. "') 



1) S t a u d i n g e r : Stettiner Ent. Zeit. 1861. 292. 1. és 1874. 9S. 1. (?) 



2) Ein neues Microlepidopteron aus Ungarn : U. o. 1870. 143 — 144. 1. 



3) Beschreibung eines neuen Spanners aus der Ofner Gegend : Verh. 

 zool.-bot. Ver. in Wien. IV. 1854. 111—112. 1. 



4) S t e f f e k A., A Saturnia hj^brida major O. tenyésztetése : Termr. Füz. 

 VI. 1878. llé— 117. 1.; Über die Zucht von Saturnia hybrida: Ent. Nachr. IV. 

 1878. loO — i.'l. 1.; A. Aigner L., A Saturnia hybrida major és minorról : Term. 

 Füz. XVIII. 1895. 210—213, 1.; Über Hybriden: Societ. Ent. III, 1888. 8. sz.; 

 Saturnia hybrida minor : U. o. IV. 1889. 7. sz. 



5) J. V. Hornig: Wien. Entom. Monatschr. II. 1858. 22. 1. 



6) Speyer, Geogr. Verbreitung d. Schmett. I. 1858. 448. 1. 



'') Gerlóczy és Dulácska, Budapest és környéke 1879. 386 — 390. 1. 



