A malária és a szúnyogok. 



Irta Dr. Horváth <!l ; :ű. 

 II. 



Hu egy Anopheles-nőstény maláriás ember vérével tele szívja 

 magát, gyomra a vért megemészti ; megemésztődnek tehát a vér- 

 sejtek s a plasmodiumok is, kivéve ez utóbbiaknak azt a csoport- 

 ját, mely az ember vérében már nem bírt tovább fejlődni. Ezek 

 az Anopheles gyomrában sértetlenek maradnak s alig V2 — 1 óra 

 múlva fejlődésnek indulnak. 



Egy részük, mely a nőstény-ivarnak tekinthető, gőmbalakúvá 

 válik ; másik részük, mely a hím ivarnak felel meg, 4 — 7 darabra 

 oszlik. Mindegyik darab élénken eviczkél az Anopheles gyomrában, 

 a míg csak egy gömbalakú nőstényre nem akad s abba nem fura- 

 kodik. Az ekként megtermékenyített plasmodium aztán nemsókára 

 befurakodik az Anopheles bélcsatornájának falába s ott betokozó- 

 dik. A betokozódott állat folytonosan növekedik, belsejében pedig 

 roppant nagy mennyiségű, közel 10,000 parányi sarlóalakú tes- 

 tecske, ú. n. sporozoita fejlődik, úgy hogy azt végre mint valami 

 tömlőt egészen kitölti. Majd kireped a tömlő s a sporozoiták a bei- 

 csatornába ömlenek, a honnan a nyirokedények útján a szúnyog 

 nyálmirigyeibe jutnak. 



Itt a szúnyog nyálmirigyeinek vezetékeiben váljak aztán azt 

 az időpontot, a mikor a szúnyog egy embert megcsíp s őket nyá- 

 lával együtt ennek vérébe beoltja. Az ember vérébe jutva, gyorsan 

 befurakodnak a vörös vérsejtekbe és egyszerű osztódás útján szapo- 

 rodó plasmodiumokká, illetőleg a malária-megbetegedés okozóivá 

 válnak. 



A malária-plasmodiumok fejlődésében tehát ugyanazt a két- 

 alakuságot találjuk, mint sok bélféreg, nevezetesen a galandférgek 

 fejlődésében. Ugyanis a parasita fejlődésének teljes cziklusát két 

 különböző gazdaállatban végzi. 



Rovartani Lapok. 1002. február. 



