Különfélék. 



Acherontia Atropos L. Ezt a feltűnő szép lepkét tavaszkor 

 soha sem figyeltem meg, nem is hallottam, hogy ilyenkor találták 

 volna. Azonban Vámos-Mi kólán, a csata-ipolysági vasútvonalon, 

 1889. ápril havában imént felszántott szántóföldön, mely m. e. 3 méter 

 széles és néhány száz méter hosszú Lycium-kerítéssel el volt 

 látva, — kiszántott egészséges Atropos-bÁbot találtam, mely azon- 

 ban az élce vasatói megsérült, és még éhe, a hangyák prédája lett. 

 A kutatás további bábok után eredménytelen volt. Ugyan abban a 

 községben ugyanazon év június végén vagy július elején kifejlett 

 hernyót találtam, mely után a lepke szeptember hó közepén kelt 

 ki, még pedig Budapesten szállodában, a hol a bábot köcsög- 

 kalapom tokjában tartottam. — Barna hernyót soha sem találtam. - 

 Az 1871. vag\ 1872. évben Perbenyiken (Zemplén m.) egyszer 

 Szmrecsányi úrral korán reggel fogolyvadászatra indultunkban mind- 

 járt a kastély mögött kenderföldön, melyben épen a hím növénye- 

 ket kitépték, félóra alatt kenderen ülve öt Atrofios-lepkét találtam, 

 melyeket, erre elkészülve nem lévén, nem tudtam másként megölni, 

 mint a nappali lepkéket, t. i. a tor összenyomása által. A lepkéket 

 pedig a kalapomra tűztem, ez azonban alkalmatlan lévén, útközben 

 egy fának törzsére helyeztem el, a honnan visszajövet hazavittem. Ezek 

 a lepkék egészen frissek voltak s ennélfogva gyanítom, hogy a 

 bábot azon reggel hagyták el és hogy hernyójuk ott a kenderen 

 élt. -- Az 1880. évben július 20 -25. közt Sipka faluban (keleti 

 Ruméliában) Solanum nigrumon egészen kifejlett Atropos-hernyót 

 láttam, melyet azonban, doboz hiányában, ott hagytam — Az 

 1882. év nyarán a csehországi Theresienstadt vársánczain föld- 

 mérés közben ^4fro/?os-hernyót Lyciumon és egyet jázminon talál- 

 tam. A lepke azonban, ki nem kelt a babokból, melyek február 

 havában még éltek, de május hóban elszáradtak. 1887-ben Ber- 

 zeken (Zemplén m.), akkor, midőn az első rózsaburgonyát a föld- 

 ből kiszedték, három kifejlett hernyóra akadtam. Erdbergen, Bécs 

 mellett, délutáni 4 órakor egy leértesz kalapjára röpült egy szép, 

 kicsiny hímpéldány, melyet eg} r meszely borért magamhoz váltot- 

 tam. — Az évek folyamán számos méhészszel ismerkedtem meg. 

 a kik megígérték, hogy a kaptárokba behatoló ^ro/os-lepkéket, 

 a mit egyhangúlag mint évről évre ismétlő gyakori dolgot emle- 

 gettek — megfogják és elküldik. Daczára ez ígéreteknek és hogy 

 pénzt is felajánlottam, ezen az úton soha sem kaptam egy darabot 

 is. A világossághoz röpült vagy obseurus helyeken találtakat ismé- 

 telten kaptam, de igen ritkán használható példányt. 



TI 'eissii/jnh'l 1 r ilmos.*) 



'i Hátrahagyott irataiból. 



