188 Különfélék. 



Jole-\g, és legfeketébb ab. astasioides-\g, másrészt a legvilágosabb 

 ab. dihitior- és nibrescens-'xg, sőt még egy gyönyörű hermaphro- 

 dita példány is került, a mely baloldalt világos ab. Clytie dilulior 

 nőstényének, j >bb oldalt ellenben sötétkék Ilia hímjének színét és 

 rajzait viseli. Feltűnő, hogy míg más években túlsúlyban volt az 

 Irts és ab. Clytie s alig lehetett látni néhány példányát az Ilia nak, 

 az idén az utóbbi nagyobb számban fordult elő, mint amazok, meg 

 pedig többnyire eltérő példányokban, melyek úgy a felső- mint 

 az alsó szárnyon sárga szegélyfoltokat viselnek. 



Különfélék. 



Lasiocampa Otus Drury után Abbáziában való időzésem 

 alatt sokat jártam, de soha még csak nyomát se láttam. Véletlenül 

 azonban, még pedig 1901. októberhó elején bekövetkezett és két 

 napig tarlott esőzés alatt, vagyis az esőnek rövid szünetelése alatt, 

 Lovranón a tengerparti út mentén Quercus sessiliflora törzsén két 

 kicsiny, még alig 50 mm. hosszú O/7/s-hernyót találtam, és azon a 

 tölgyfajnak, valamint a Quercus pendiculata lombjain fel is ne- 

 veltem eddig (okt. 12.), aggódom azonban, hogy a jól fejlődő 

 hernyókat miként fogom ezentúl táplálhatni, mert elbábozódásukig 

 legalább még 3 —4 hét van hátra. Az én adatom ellentétben áll 

 Hofmann állításával, mely szerint a hernyó Dalmátországban 

 és a Balkánban májustól fogva egész nyáron Quercus pubescens-en, 

 Kisázsiában pedig Cypressus senipervirens-en él és július-augusztus 

 hóban fejlődik lepkévé. A hernyónak őszkor való előfordulása a 

 mellett látszik bizonyítani, hogy az állatnak Abbázia környékén 

 és bizonyára Fiúménál s az egész magvar Tengermelléken is, két 

 ivadéka van, ha csak a hernyó félig fejlett állapotban ki nem telel. 



Tomála Nándor. 

 Anthocharis cardamines második generáczioja. 1899. július 

 22-én Breznóbányától körülbelül egy óra jarásrryira fekvő, igen 

 védett völgyben lepkésztem. Nagy csodálkozásomra vettem észre, 

 hogy a már jól ismert fajok között föl-föltünik egy eddig még nem 

 látott vendég ; nagy izgatottság között szerencsésen elfogtam és 

 ekkor kitűnt, hogy egy igen szép és sértetlen cardamines példány- 

 nyal van dolgom E napon sikerült még egy példányt fognom. E 

 példányok kétségkívül a második generáczióhoz tartoznak, mert 

 Breznóbánya éghajlata már nem annyira zord, hogy a lepke meg- 

 szokott idejében, május-júniusban nem jelenhetne meg. Az iroda- 

 lomban két adatot találtam erre vonatkozólag : Hormuzaki „Die 

 Schmetterlinge der Bukovina L397." ez. művében szól egy aug. 

 11-én fogott példányról és ezt a II. generáczióhoz számítja; a 

 második adat Caradja „Gross.-Schmetterlinge von Ru nánien 1895." 



