Az új lepke-katalogus. 



Irta A. Aigner Lajos. 



A palaearctikus lepkék katalógusa, melyet Staudinger és 

 Wocke 1860-ban adott ki első ízben, 1871-ben jelent meg második 

 kiadásban. Azóta folyton annyi új fajt és fajváltozatot fedeztek 

 fel, a palaearctikus zóna határait is mind messzebbre tolták, úgy 

 hogy ama mérvadóvá vált katalógusnak újabb kiadása már a 

 80-as években kívánatosnak látszott. A többszöri felszólalás foly- 

 tán Dr. Standingei- O. 1892-ben nyilvánosan ki is jelentette, hogy 

 a harmadik kiadás legközelebb meg fog jelenni. Daczára annak s 

 a számtalan újabb sürgetéseknek egyre késett a várva-várt új ki- 

 adás, és talán nem is létesült volna még egyhamar, ha az átdol- 

 gozás, pótlás és kiegészítés nehéz munkájára oly kiváló erő, mint 

 a jeles bécsi iepkész Dr. Rebel H. nem vállalkozik. Neki köszön- 

 hető, hogy az új kiadás, melynek kéziratát Staudinger, halála előtt 

 legnagyobbrészt még felülvizsgált, egyáltalában létesült és már né- 

 hány hónap múlva meg is jelenik. 



Előrelátható volt, hogy a régi kiadásban követett elavult 

 rendszer, a tudományos kutatások tekintetbe vételével tetemesen 

 változni fog és hogy a palaearctikus zónának Labradorra, Alas- 

 kára, Közép- és Dél-Khina, és egész Japánra való kiterjesztése 

 számos új nemmel kell gyarapítsa az új kiadást. 



Ebben nem is csalatkoztunk. Standingei- egyik barátjának 

 volt alkalma a kéziratot s a kinyomatott íveket áttekinteni. Sze- 

 rinte az új katalógus is a Papilionidákat helyezi a rendszer élére 

 bővítve a Sericinus, Luéhdorfia és Hypermnestra nemmel, úgy 

 hogy az előbji m. e. 40 faj és fajváltozat helyett most 100 van 

 felsorolva. A Pieridáknál megmarad a genus Aporia, Pieris, Zeg- 

 ris és Colias, új : Teracolüs (Idmais helyett), Catopsilia, Lep- 

 tidia, Euchloe I AnthochariÁ helyett) és Gonopteryx {Rhodocera 

 helyett) ; a fajok száma m. e. 90-ről m. e. 230-ra emelkedett. A 

 harmadik nagy csoportot képezik a hátrább került Lyeaenidák 



Rovartani Lapok. 1901. február hó. 



