• 

 van általánosan elterjedve, hogy ezeken a csöveken ürítik ki a 

 levclészek azt az édes, víztiszta váladékot, — mézharmat — - me- 

 lyet a hangyák annyira kedvelnek. De Geer ugyan már 1775-ben 

 határozottan kifejezte, hogy ez a mézharmat nem a potrohcsöve- 

 ken, hanem az alfelnyiláson ürül ki. A potrohcsövek funkczióját 

 igen könnyen megfigyelhetjük, ha az állatot fején vagy torján 

 pl. szalmaszállal izgatjuk. Ilyenkor a csövek végén egy csepp jele- 

 nik meg, de ez sohasem víztiszta, hanem rendesen megfelel az 

 illető állat színének, tehát zöld, sárga, vörös, barna vagy fekete, 

 miből világosan látható, hogy a mézcsepp nem ott jelenik meg, 

 Azt a nézetet, hogy ezek a csövek a légzőszervekkel függnek 

 össze, 1836 ban Morren elevenítette fel az őszi baraczkon élő 

 levelés7ről (Aphis persicae) ír tt monográfiájában. Szerinte a potroh- 

 csövek nem egyebek megnyúlt stigmáknál ; ezt a nézetet Kalíenbach 

 is elfogadta s azt állította, hogy csak oly fajoknál fordulnak elő, 

 melyeknél gyors az anjagcsere, illetve melyek gyorsan növekednek 

 és szaporodnak s mintegy a belső részek szellőztetésére szolgál- 

 nak. De tudjuk azt, hogy az Aphidák mindannyia egyforma gyor- 

 san szaporodik. De azért sem állhat meg ez a nézet, mert a rova- 

 rok osztályában minden potrohszelvényen minJig csak két stigma 

 van. Minthogy pedig a levelészek 6-lk potrohszelvényen megvan 

 a ket rendes stigma, abban az esetben, ha a két potroheső szintén 

 stigma volna, a 6 ik szelvényén nem 2, hinem 4 stigmát viselne, 

 ami lehetetlen. A légzőszervekkel való összefüggésüket azzal is 

 vélték támogatni, hogy a csövekben légbuhorékokat gondoltak 

 látni. Ha a levelészek potiohára nyomást gyakorolunk, tényleg 

 látunk &£&ö*ek belsej ben vagy a végükön megjelenő cseppben 

 kis kerek, vagy elliptikus gömböcskéket, de ezek nem légbuborékok, 

 hanem a zsírsejtek, melyek mechanice kerülnek a csövekbe s a 

 belőlük kisziváigó váladékba. Az a Bo; net-féle régi nézet, hogy a 

 mézharmat a húgv volna, mar majd feledésbe ment s csak hat év 

 előtt elevenítette fel újra Witlaczil, ki a levelészek boneztanát s 

 embryologiáját dolgozta fel. Ez a nézet onnan eredt, mert ezeknél 

 az állatoknál sem i\lalpighi-féle edények, sem a vese szerepét 

 játszó más szervek nincsenek, ái 1891-ben #«s7,Vn megvizsgáltatta 

 a folyadékot s ekkor kitűnt, hogy az nem húgy. Egy évre rá 

 Kowalevsky felfedezte a levelészeknel a húgyszerveket, melyeknek 

 a szerepét itt a bélcsatorna utolsó része végzi, ami an ól ismerhető 

 fel, hogy sejtjei az indigó-karmint abszorbeáljak. Mi hat a potroh- 

 csövek tulajdonképeni rendeltetése? Ha élő levelész-koloniat figye- 

 lünk meg, azt látjuk, hogy a hangyák ott járnak-kelnek a levelé- 

 szek között, csápjaikkal izgatják őket s felszürcsölik az alfél nyila- 

 sukon kiszivárgó édes nedvet. De ha az idyllt egy ellenséges 

 Coccinella- vagy Chrysopa- áleza zavarja meg, ez rendesen há- 

 tulról támadja meg a levelészt, de ilyenkor egy kis csepp jelenik 

 meg a potroheső vegén, melyet a megtámadott rovar az ellenség 

 állkapcsára, fejére igyekszik kenni, mire az ellenség visszavonul, 

 és a rátapadt, megkeményedett anyagtól szabadulni iparkodik. 

 Az egész tehát nem egyéb védelmi eszköznél. Szépen látni ezt 



