Különfélék 43 



A SZÖVŐ legyekről értekezett Dr. Kertész Kálmán a k. 



m. Természettudományi Társulat zoológiai szakosztályának 1901. 

 jan. 4-iki ülésén. Szövő rovart a hernyókon kívül nagyon keve- 

 set ismerünk ; ilyenek pl. a Psocidák és a Hydrophnus'nöstényeis, de 

 annak a fölfedezése, hogy egyes legyeknek is megvan az a képes- 

 ségük, egészen új keletű. Ezek mindannyian az Empid.ik csaladjába 

 és pedig az Empis és Hilara genusba tartoznak. A szövésnek két- 

 féle módját ismerjük a legyeknél. Egyik módja az, hogy a raga- 

 dozó légy zsákmányát a pók módjára körülszövi s ezáltal ártal- 

 matlanná téve, sokkal könyebben szívhatja ki gyors ide oda röpü- 

 lése közben a nedveit. A szövésnek ez a módja tehát a táplál- 

 kozással függ szorosan össze. A másik mód az. midőn a légy u. n. 

 „fátyolt" sző, melynek biológiai értékét azonoan mindez ideig nem 

 ismerjük teljesen. Annyit azonban már biztosan tudunk, hogy 

 szövő képessége csakis a hímnek van. A fátyol egy kb. 2 mm. 

 széles és 4 — 5 mm. hosszú, fénytelen, fehér, ovális lapocska, mely 

 ahhoz a szövedékhez hasonlít, melylyel néha az üres csigahéjak 

 nyilasát elzárva találjuk. A vegyi vizsgálat azt derítette ki, hogy 

 az anyag, melyből a fátyol készül, selyemnek tekintendő. A hím 

 röpülésc közben hátsó lábaival tartja s legvalószínűbb, hogy egy- 

 részt a jellemző röpülesnél játszik szerepet, másrészt a növénye- 

 ken ülő nőstények csalogatására való. T. 



„Elméleti es gyakorlati rovartan" czímű terjedelmesebb s 

 ábrákkal ellátott kézikönyv kéziratát nyújtotta be Krick Jenő 



tanár kiadás végett a k. m. Természettudományi Társulathoz. 



A munka kivált a tanuló ifjúságot kívánja a rovartanba bevezetni 



megkedveltetni. 



Általános entomologiai névkönyvet szándékozik kiadni 



Nerl \ V. Melniken, Csehországban. A névköny magába 



foglai -;szes entomologusainak czíinet, szakmáját és azt, 



vajon csei - entomologusok czímét már be- 



ttta a R. L. ige. 



Az esztergommegyei lepkékről ír Z a h r a d k a F erencz 

 oki plébános a „Soaetas entomologica" XIV. 23. számában. 

 Felemlíti, hog- nséges Papilio Podalirius hernyóját 



csakis baraczkfán találta. A Macimon ritkább. A Thecla-félék gya- 

 koriak, de az al ritka. Polyommatus eddig nem akadt. 

 Lycaenák közül a nevezetesebbek : ab. Coretas, Meleager, Adméhis. 

 Vanessa polychloros hernyója főleg a körtefákban tesz kárt, de 

 legtöbbje megvan szúrva lehneumonok által. Limenitis, Xeptis, 

 A: atura és Erebia felék nem fordulnak elő. Az Argynnisek Közül 

 ritka a Hecate, gyakoribb Adippe es ab. Cleodoxa, valamint Mela- 

 nargia Galatea ab. leucomelas, ab. Galerié (alul csak egy szemt'olttal) 

 í példányt is fogott, úgyszintén E Ianira albinotikus darabját. 

 Satyrus Hermiouc és Circe, valamint C. Morpheus és Satnrnni 

 spini igen közönséges. Zygaena filipendiilae t és v. coronillae ? 2 

 párt talált copulában, de hernyót nevelnie nem sikerült. Júliusban 

 talált Cncullia lactucae hernyót, melyből 4 hét múlva (aug. 4.) 

 kikelt a lepke, holott rendes röpülési ideje május-június ; ezt a 



