6 Dr. Fények Béla, 



isméi ráakadni és l év (1900.) április havában elutaztam 



Palm Springsbe, hogj gyűjteményem ra néhány Dinapatét 



szei ;. Több st tettem a Palm, Andreas és Murray 



völgyekbe (canonokba, amint a mexikóiak a völgyeket itt nevezik), 

 de nem sikerüli lálnom. Vezetőn i intelligens 



amerikainak, ki azóta a kormánytól erdő-őrré lett kinevezve, meg- 

 mutattam a pálmafákat, melyekből Dinapaték bújtak ki, maguk 

 után hagyva olyan lyukakat, hogy akárhányba a hüvelykujjamat 

 voltam képes bedugni; azonkívül felhívtam figyeln tavaly 



ledöntött pálmatörzsre, melyben nézetem szerint élő álezáknak kellett 

 lenniök. A vezető májusban egy ép nőstény, később ke: ép Inm 

 példányt küldött nekem es röviden tudatta velem, hogy a boga- 

 rakat a törzsből késével vágta ki. Ugyanazon nyáron több estet 

 és éjjelt töltött a pálmák közölt, azon reményben, hogy erős ref- 

 lektorral ellátott lámpásának l'cnyi-. az esetleg alkonyatkor vágj 

 éjjel röpülő Dinapatékat magához lógja vonzani, azonban sem a 

 lámpás fényénél^ sem a törzseken nem sikerült a bogarakat kéz- 

 hez k MÍtenie. 



A fentebb elmondottakból könnyen megérthető, bog; 

 Dinapaték miért voltak képesek a <;\ veimét oly sokáig 



elkerülni. A Washington-pálmák csakis Délkalifornia néhány völ- 



en, továbbá talán alsó (mexikói) Kaliforniában ehetve, 

 nőnek, a rajtul'; ..ír, ha ugyan egyáltalában, úgy valószínűleg 



csak a nász idején hagyja el a pálmát, akkor is bizonyosan csak 

 rövid időre, végül a bogár párosodása a legmelegebb nyári hóna- 

 pokra esve, kevés praktikus amerikainak van kedve, a csaknem 

 elviselhetetlen forróságú pusztán keresztül a nem kevésbbé forró 

 völgyekbe utazni, azon reményben, hogy néhány „bug"-gal 



poloska, amerikai gyűjtőnév mindenféle rovar számára) gya- 

 rapítsa hasznot nem hozó gyűjteményét. 



Végül talán nem lesz érdektelen, néhány szóval leírni a fent 

 megnevezett völgyek legszélesebbikét, a Palm canont. Ezen canon 

 mintegy 4 angol mértföldnyire fekszik Palm Springs falutól; az út 

 typikus délkalitorniai pusztán vezet keresztül: kaktuszok, sage 

 cserje, serew-bean és pusztai fűz (desert willovv) képezik a tlóra 

 túlnyomó és jellemző részét. A kocsiút lassan emelkedve, 

 hirtelen kanyarodással a völgy jobb partjának meredek oldalán ér 

 véget és innen van alkalma a kirándulónak az első szép csoport 

 pálmara lepillantania. A palinak mélyen a völgyben (hova esakis 

 gyalogút vezet), a patak mellett, rendszerint csoportokban állanak*. 



