Az Acherontia Atropos kártékony volta. 179 



méhek úgy látszik akkor teszik, ha a holt pillét a kasból ki nem 

 tudják vonszolni, amire nézve kísérletüket észlelték. 1 ) 



Azt is megfigyelték, hogy a méh nem bizakodik fulánkjában, 

 hanem ott, hol az ember azt tenni elmulasztja, óvó intézkedéseket 

 is tesz : a kas bejáratát viaszszal torlaszolja el, csupán borsónyi 

 nyilasokat hagyva, a melyeken át a méh kényelmesen ki- bejárhat, 

 de az Atropos be nem* hatolhat. Egyszer reggel három Atropost 

 találtak, mely a torlaszt áttörni igyekezett, de abban fennakadt. 2 ) 



Ezeket az észleleteket az én tapasztalásom részint igazolja, 

 részint pótolja. 1884-ben Budapesten a Szép Juhászné mellett kis 

 méhesben több Atropost fogtam. 



Rendesen a sötétség beálltával kezdtek a méhes körül se- 

 besen röpülve zúgva czirkálni, és ha az ember jelenlétét észre- 

 vették — ha még oly csendesen viselkedik is — néhányszor meg- 

 kerülték s tova röpültek, de az éhségtől hajtva, vissza \s tértek 

 s a méhest újra körülczirkálván, mind közelebb jöttek a méhka- 

 sokhoz s egyszerre neki megy az egyiknek, melynek bejáratánál 

 a közelgésénél nyugtalankodva zümmögő méhek őrt állván, fegy- 

 veresen fogadják. 



Ezeket azonban félrelökve, sebesen behatol a kasba, ahol a 

 méhekkel való tusakodásától nagy zúgás és sipogás keletkezik, 

 amely néhány perczig tart, a meddig t. i. a mézrabló a szúrásokat 

 tűrni tudja, ami attól függ, testének mely részét éri az szúrás : 

 szárnyán, torán aligha érzi meg a méh fulánkját, de ha potroha 

 puhább részeit találja, olykor vesztét is okozza, mit a méhesekben 

 talált holt Atroposok bizonyítanak. 



Mily kemény tusa folyik közte s a méhek közt, bizonyítja az, 

 hogy a bejárat elé űzik a hátrálót, 3 ^ sőt belé is kapaszkodnak, 

 úgy hogy nem egyszer én kaptam a neki szánt méhszurást, mikor 

 ujjaimmal elfogtam. Kijövetelekor, a barátságtalan fogadtatásból 

 fellélekzendő, egy pillanatig félkábultan nyugton ül, s ez az időpont, 

 a midőn el kell fogni, — legbiztosabban kézzel ; kevésbbé biztos 

 volt a külön e czélra készült szigonynyal való fogás ; hálóval nem 

 íogtam. Czirkálása, a kasba bemenetele s kijövetele alkalmával 

 sipogó hangot nem hallat : csak bentartózkodása alatt, és ha meg- 

 fogjuk, sipogat addig, míg arra ereje van. 



!) U. o. 1^-58. 214. 1.': 1859. 83. 1. 



2) U. o. 1860. 108. 1. 



3 ) Olykor a szó szoros értelmében ki is dobják, s akkor a földié eső 

 lepke a rája leselkedő varangyos béka áldozatává Ijsz, amely őt felfalja. 

 L. Eov. Lapok III. 189. 1. 



