130 Különfélék. 



szénkénegoldat, hagyma-főzet s egyéb szerek a Halticának sem 

 ártottak. A levéltetvek ellen igen hathatósnak bizonyult a Mohr- 

 féle Pyrethrum-kivonat, melynek keveréke (30 — 40 g. essentia, 

 25 g. fekete szappan, 1 L. esővíz^ feltétlenül halálthozó ; kevésbbé 

 használt a vértetű ellen; ellenben (1 o/o Lysollal vegyítve) igen jó 

 sikerű Aspidiotus oslvaefovmis ellen (az ellepett fák kérgét nyá^ 

 ron ecsettel bekenték) ; félperczentes keverék gyönge, de ezzel a 

 Pliylloxera grecus által ellepett tölgyfák, permetezés és ecsetelés 

 útján teljesen megvoltak tisztíthatók. A benzolin és sulfurin nem 

 vált be SHones által ellepett borsó, valamint Vicia fába, azokkal 

 permetezve, többet szenvedtek az által mint a rovarok : a burgo- 

 nyára se voltak jó hatással. A Mohr-féle sulfurint alma- és körte- 

 fákon jó sikerrel használták levéltetvek ellen ; a baraczk és őszi- 

 b.iraczkíáknak azonban megártott. A forgalomba hozott úgynevezett 

 „vértetűkenőcs"-nek ugyanaz t hatása van, minta vértetű telepekre 

 kent kátrány- vagy faviasznak. A vértetű ellen 1 rész higany ke- 

 nőcsből és 6 rész petróleumból álló szer kitűnően vált be. 



A méh fullánkjának czélja nem első sorban az, hogy fegyverül 

 szolgáljon, hanem hogy a mézet conserváló, erjedést és rotdadást 

 gátló anyaggal, a hangyasavval lássa el, a mely úgy a méreg mi- 

 rigyben mint a mezben mindenkor kimutatható. Sokáig talány volt, 

 hogyan került az a mézbe. Most már tudjuk, hogy ezt lullánkjával 

 a méh bocsátja bele, mihelyt egy-egy sejt mézzel megtelt. Délame- 

 riitában tulánktalan méhfaj él, mely csak igen kevés mézet tarto- 

 gat, még pedig bizonyára nem más o'?nál fogva, mint hogy a méz 

 el nem tartható, mivel a méh híjával van a conserváló han- 

 g\ asavnak. 



Lepkészeti megfigyelések. Bars megyében a Polyommatus 

 phlaeas L, augusztusban fogott hímek alsószárnya szegélyén minden 

 ér között a rendesnél nagyobb és élénkebb színű kék foltok mu- 

 tatkoznak; ezek alighanem a va 1 . caeruleop unctal a -Stgr. -hez tar- 

 toznak. — A Lycaena Icarus Rolt. egy érdekes elváltozását (?) 

 fogtam. Szárnyainak színe a rendesnél világosabb barna, a szár- 

 nyakat szegélyező holdacskák, melyek az érközőket teljesen átérik, 

 világossárgák és mögöttük a sötét foltokat környékező kék szín, 

 mely a rendes példányoknál mindig megvan, itt teljesen hiányzik; 

 fonák oldala a rendesnél sárgább, őzszínű és a szegélyszalag is 

 világos-sárga. — Sesia cephiformis O. hernyója nálunk a boróka 

 (Juniperus communis) ágaiban él és jelenlétét a kis diónagyságú 

 kidudorodások árulják el, melyek rágása folytán az ágon képződnek. 

 Zeuzera fyrina L. hernyója itt az Acer pse jdoplatanusban él. - 

 Leucoma salicis L. más években tömegesen lépett fel, de 1899-ben 

 egyetlenegy példányát sem láttam. — Cilix glaucata Se. Október 

 első harmadában a hernyót szobába hozva, a lepke már jan. 22—24. 

 közt kelt ki. — Lnperina virens L. és var. immacidata Stgr. Szá- 

 mos példányban gyűjtöttem Bars- és Esztergom megyében, a 

 törzsalak azonban ritkább. A kettő közötti különbség eléggé szem- 

 betűnő, a mi a tévedést teljesen kizárja. A virens felső szárnya 

 sárgás zöld, közepén világosabb holdfolttal ; alsó szárnya fehér. A 



