Különfélék. 86 



Néhány érdekes bogárról. Cicindela campesris ab. funebris 

 Strm. hazai termőhelyeként még feljegyezhetem Zsombolya vidékét 

 is, hol Hosztinszky gyűjtötte. — Semanotus riissicus Fabr. E 

 ritka Cerambycidát alkalmam volt nagyobb számban Német-Bogsán- 

 ban gyűjteni és megfigyelni. Már Redtenbacher emliti e faj 

 leírásánál, hogy Bécsben több éven át egy Syriából behozott 

 Juníperus drufacea törzsében fejlődött ki. Német- Bogsánban két 

 hatalmas Juuiperus Sabina-Xörzs képezte e bogár előfordulási he- 

 lyét. 1894. márczius 29-én 7 darabot fogtam, az utána következő 

 napokon 1 — 3 példányt, összesen pedig 34 példányt. Reggel és 

 naplemente után a fák kérge alatt húzódtak meg, nappal pedig a 

 törzsön vagy ágakon szabadon üldögéltek. Az említett két fa elpusz- 

 tulása után Német-Bogsánban már nem találtam a Semanotus 

 russicus-X, hanem a környékező középhegységben Pinus silvestris- 

 ről ráztam egyszer napernyőmbe egy ? példányt, egy £ példányt 

 pedig Baziásról kaptam. Még megakarom említeni, hogy a Juni- 

 peras Sabina még a Phymatodes glabratns Charp.-nak is kedvencz 

 növénye. — A Carabus compitis Dej.-t eddig csak ibolyaszínű és 

 feketészöld példányokban ismerték. Mint nagy ritkaságot (körülbe- 

 lül 800 eddig gyűjtött comptus között csak négy példányt találtam) 

 mostan a r a n y o s-v őrös példányokat is említhetek, melyeket 

 külön névvel akarok jelölni és pedig Diener Hugó tiszteletére 

 var. Dieveri névvel jelölöm, annál is inkább, mert aranyos 

 vörös színén kívül jellemző, hogy fénylő sculpturája sokkal 

 finomabb és testalakja nyúlánkabb. Előfordul a Szörénymegyei 

 havasokon. Merkl Ede. 



Két Geometrának új fajváltozata. Hirschke J. ny. százados, 

 ki eddig különösen az ausztriai alpeseken gyűjtött, a bécsi „zool.-bot. 

 Gesellschaft" 1899-i évkönyvében két araszló-pillének újonnan 

 felfedezett fajváltozatát írja le. 1, Cidaria cyanata Hb. ab. flavo- 

 mixta. A felsőszárnyak, az itt is sötétszürkének maradó alap és 

 középsávok kivételével, sűrűen vannak sárga pikkelyekkel behintve, 

 miáltal különösen a középsáv sokkal jobban jut érvényre, mint a 

 törzsfajnál. Az alsó szárnyakon is sűrűen fordulnak elő sárga pik- 

 kelyek. Találtatott ezen igen szép fajváltozat egyes példányokban 

 már előbb is az Ortler-hegységen 2100 méteren felüli magasság- 

 ban ; az 1898. év nyarán azonban a szerző által számos példány- 

 ban, a Ferencz- és Ferdinánd-magaslat közötti hegysor szikláin. 

 2. Cidaria vítalbata Hb. var. conspicuata. Átlag jóval nagyobb a 

 törzsfajnál, rendesen kifeszített példányok, az egyik szárnyszegély- 

 től a másikig 34 mmt mérnek. Valamennyi szárny alapszíne, vilá- 

 gos barna helyett, fehéres szürke, miáltal a törzsfajéval megegyező 

 sötét rajz itt még sokkal erősebben jut érvényre. Ezen fajváltozat 

 előfordul a styriai magas alpesek subalpin tájain, azonkívül pedig 

 a Bécs melletti Schneebergen is. Miután a törzsfajok mindegyike mi- 

 nálunk is előfordul, még pedig a fauna katalógus szerint, az első 

 F. -Szarvason és Mehádián, a második pedig majdnem mindenütt 

 az országban : több mint valószínű, hogy ezen újonnan leírt két 

 fajváltozat a törzsfaj között nálunk is feltalálható. Ulbrich Ede. 



