94 Ch. Chernél István. 



vüliek, még pedig annál érezhetőbbek, minél inkább szaporítjuk 

 egyes növényfajoknak roppant mennyiségben való termesztésével 

 életfeltételeiket. Ijesztő összegek azok, melyeket az emberi gazda- 

 ság a rovarok kártételei következtében veszít. Francziaország éven- 

 kint 600 millióval fizeti meg e kis állatok garázdálkodását s 

 Magyarországon — Dr. Horváth Géza szerint — a rovarok kár- 

 tétele 80—100 millióra tehető. 



Mennyivel nagyobbodnának ez összegek, ha a madarak nem 

 volnának ? ! 



A rovarevő madarak értékét vizsgálva, legelőször is azokat 

 a fajokat vegyük szemügyre, melyek kizárólag rovarokat esznek. 

 Ezek első sorban a tecskék összes nálunk honos fajai. Ok kizáró- 

 lag röpülő rovarfajokból élnek, mert táplálékukat csak röpülve 

 foghatják el. Főleg tehát légy- és szúnyogféléket, aprő pilléket 

 stb. esznek; így aztán tömérdek alkalmatlan, veszélyes állatkától 

 szabadítják meg házunk táját, jószágunkat. Itt-ott a méheket is 

 fogdossák, de inkább csak a heréket s nem annyira a dolgosokat. 

 Oly vidékeken azonban, a hol fecske sok van, méh pedig kevés 

 s a fecskék a kaptárakhoz közel fészkelnek, bizonyos időszakban 

 a méheket is pusztítják (főleg a füsti fecske); ellenük azonban 

 könnyen védekezhetünk s így károsításuk alig lesz valaha érezhető. 



A gyurgyalag már inkább okozhatna kárt a méhészetnek; 

 szerencsére azonban e szép, ragyogó tollú madár túlnyomóan a 

 vadméheket üldözi. A kecskefejő. mint az éjjeli rovarok szorgalmas 

 írtója érdemel figyelmet, igen sok cserebogarat is elpusztít, de 

 itt-ott méheket is. Kiváló rovar-, még pedig tücsök ós szöcske- 

 pusztító a kékvércse, mely seregesen is szokott vadászni s alko- 

 nyattájban röpködő rovarfajokat is zsákmányolni. 



A legelőkön a búbos-banka tehet hasznot, mert rovarokat, 

 kukaczokat, férgeket szedeget, még pedig nem hasznos fajokat. 

 Erdőben a kakuk haszna kiváló, melyet nem csökkenthet az a 

 sajátsága sem, hogy tojásait többnyire hasznos rovarevők fészkeibe 

 rakva, a kikelő kakukfi mostoha testvéreit kiszorítja és így el- 

 veszti. Előzőleg már méltattuk működését, ezért itt csak újra fel- 

 említjük. 



Azok sorába, melyek tisztán rovarokat, de hasznos, káros, 

 közönyös fajokat vegyest esznek s e réven érezhető haszon 

 gazdaságunkra nem háramlik, tartoznak: a fülemile, a csalán- 

 csúcs, a kerti rozsdafark, az ökörszem, a nádi-poszáták, a légyka- 

 pók stb.; ők mint a rovarélet szabályozói, összhangzatosságának 

 őrei jöhetnek szóba és figyelembe. Munkálkodásukat nem érezzük, 

 de hiányukat annál inkább éreznők. 



