108 Különfélék.. 



folytatták; a II-il< ivadék ellen ugyan úgy jártak el A szőlőiloncza 

 (Tortrix fillerianá) nem okozott lényeges kárt. Annál érzékenyebb 

 volt a szőlőeszelény i Rhynchites betuleti) fellépése főleg Pfalzban, 

 Badenben és Hassz'ában, a hol tokjait összeszedték s elégettek. 

 Ugyanígy jártak el az Otiorrhynchus ligiistici bogár ellen, mely a 

 Rajnán nagyobb kárt tett. Ugyanott erősen garázdálkodott az 

 Eumolpas vitis, mindazonáltal mit sem tettek ellene. Az Anomala 

 aenea álczája és a drótféreg (Agriotss lineatus) csak csekély mér- 

 tékben károsított; még csekélyebben a Dactylopius vitis és Leca- 

 nium vini nevű paizstetű; a Coccus vitis paizstetűt is csak 

 szórványosan figyelték meg : meszeléssel és ledörzsöléssel pusztí- 

 tották. A szőlőatka (Phytöptus vitis) nagy mennyiségben lépett fel. 

 Nagy kárt idézett elő a Tetranichus telarius atka, mely ellen réz- 

 gáliczot es meszet alkalmaztak jó sikerrel. Kevés kart tett a vetési 

 bagolypille (Agrotis segetum) hernyója; annál nagyobbat helyenkint 

 a darazsak, úgy hogy darázsfészek pusztítását 30 fillérrel jutalmaztak. 



A lepke olajtalanítása. Számos lepkének az a kellemetlen tu- 

 lajdonsága, hogy olajos (zsíros) lesz. Ilyenek főleg a Sesiák, Cossidák, 

 Hepialidák, számos Noctua, sőt egyes nappali lepke is. Eleinte 

 rendszerint a po roh kezd fényesedni, mintha olajba mártották volna; 

 ez az olajosság kezd aztán terjedni és végül elfoglalja az egész 

 testet és minden szárnyat. Minthogy a legtöbb gyűjtő ily esetben 

 nem tud segíteni, az olajos lepkét a gyűjteményben hagyja, míg 

 teljesen elromlik. Pedig könnyen lehet ezen segíteni, még pedig 

 következőleg. Az olajos lepkét ócska feszítő deszkára tűzzük, az 

 olajos részeket benzinnel beecsetezzük és magnesinaport, tajtékport 

 vagy federweiszt hintünk rájuk. Negyedóra múlva a port finom 

 ecsettel eltávolítjuk s előttünk áll a tiszta lepke. Ha azonban az 

 olajosodás már régibb keletű, esetleg ismételni kell az előbbi eljá- 

 rást, és ha a potroh még akkor is olajos, úgy azt óvatosan le 

 kell törni, 2 — 3 napig benzinben áztatni s úgy aztán valamelyik 

 porral megtisztítani, minek megtörténte után a putrohot ismét fel- 

 ragasztjuk és a lepkét bátran a gyűjteménybe tűzhetjük, mert az 

 többé már meg nem olajosodik. A. A. L. 



Kártékony bogarak. Az 1898-ban bogarak által okozott károk- 

 ról értekezvén, Eckstein K. megjegyzi, hogy némely kártékony 

 rovar bizonyos években nagyobb károkat okoz, mint minőket eddig 

 róla feljegyeztek. A mondott évben felhozza például a következő- 

 ket : Pissodes harcyniae, melynek imagoja a luczfenyőket meg- 

 támadta s az okozott gyanta kiizzadás által megölte ; P. validi- 

 rostris, mely a friss luczfenyőtobozokat megrágta ; P. uotatus, 

 mely a luczfenyő kérgébe apró, de mély lyukakat rágott , a Mag- 

 dalis duplicata az egyéves fenyőágakat és tavaszkor a fiatal haj- 

 táson levő rügyeket támadta meg ; a Cryptorhynchus lapathi 

 fűzfaágakba és égerfahajtásokba lyukakat vájt ; az Eccoptogaster 

 {ScolytusJ inlricatus a tavalyi tölgyfahajtásokba lyukakat rágott, 

 úgy hogy az idei hajtás elszáradt. Mindezen kártételek oka az, 

 hogy a bogarak táplálékszükséglete petézéskor igen nagy, amint 

 hát a cserebogár is 2 —3 peteszaka közt újra előkerül táplálkozni. 



