Különfélék^ 109 



Minthogy pedig a fentnevezett bogarak egyrésze két évig él, peté- 

 zese s ennélfogva táplálkozási szükséglete is nagyobb és hosszabb 

 időre terjedő. Egyike-másika hazánkban is kártékonyán lépett már 

 fel. így egy Pissodes faj 1893-ban Krassó-Szörényben, Temesben 

 és Somogyban a jegenye- és luczfenyökben érzékeny kárt tett ; 

 két Eccoptogas'er-fa'] pedig 1892-ben Temestnegye egyes helyein 

 az erdőkben szórványosan előforduló szilfákat oly nagy mértékben 

 támadta meg, hogy csaknem mind tönkre ment. 



Románia lepke-faunája. A hazai faunára nézve a romániai 

 fauna még a bukovinainál is, melyről minap szóltunk (Rov. Lap. 

 1900. 20 ÍJ, érdekesebb és fontosabb, a mennyiben Románia hazánk 

 délkeleti részét (Erdélyt) kelet és dél felől körül övezi, de attól itt 

 is ott is a Kárpátok hatalmas fala által el van választva, és egyik 

 oldalán keleti (délorosz), a másikon pedig déli (balkáni) alkatrészek 

 vegyülnek faunájába. Ez az oka annak, hogy a romániai fauna 

 a bukovinainál (183-1 faj,) jóval gazdagabb, de még a magyaror- 

 szágihoz képest is igen tekintélyesnek mondható, a mennyiben 

 162 Rhopalocera-, '<0 Sphingida-, 155 Bombycida-, 325 Noctuida 

 és 270 Geometr.da-, összesen 992 Macrolepidoptera-fajt számlál. 

 Ennyit sorol fel Caradja Arisztid, romániai földbirtokos, a 

 ki évek során át ép oly nagy szorgalommal mint tudományos ké- 

 szültséggel foglalkozik hazájának lepkefaunájával, melyet néhány 

 év előtt össze is állított („Die Grossschmetterlinge des Königreiches 

 Rumánien" Külön nyomat az „Iris" VIII. és IX. kötetéből 1895—96. 

 102 és 112 lap) J ) Ennek előszavában Romániának geographiai, 

 klimatikai és orographiai, valamint botanikai és faunistikus viszo- 

 nyait ecseteli, majd a romániai lepke-faunára nézve jellemző állatok 

 csoportosítását és végül a Romániában eddig észlelt lepkék jegv- 

 zékét nyújtja. Ez utóbbiban minden egyes lepkéről megjegyzi, hogy 

 az mely szomszéd országokban fordul elő, sőt zárjel közt közbe- 

 szúrja azokat a lajokat is, melyek eddiggelé csak valamely szom- 

 széd faunában megvannak s amelyekről ennélfogva feltehető, hogy 

 román földön is még fellelhetők lesznek. Bennünket leginkább azok 

 a fajok és fajváltozatok érdekelnek, a melyek Romániában honosak, 

 hazánkban pedig még nem észleltettek, s ezek közül első sorban 

 ismét azok, melyek a romániai faunának némi déli színezetet köl- 

 csönöznek. Ezek a déli fajok a következők: Thestor Nogelii v. 

 dubrogensis, Polyom. Thersamon v. Omphale, Lyc. balcanica, L. 

 Anteros, Ep. Ida; Deil. hippophaes; Mam. peregrina, Ulochl. hirta, 

 Plus. Zosimi, Tiialp. rosea ; Eilicr. trinotata, Hemer. abruptaria, 

 Siona niibilaria és v. exalbata. Ezeken kívül még 60—65 alak 

 hiányzik nálunk. Ezek közt számos az a fajváltozat, melyet ez 

 alkalommal maga a szerző állított fel. Érdekes és becses művéhez 

 Romániának igen sikerült geológiai térképét csatolta. 



A. Aigner Lajos. 



l ) Eni ek bővebb kiadásátadja Dr F 1 e c k E., Die Macrolepidopteren 

 Rumaniens: Bulletin de la Soc. d.Sciences de Bucarest VIII. 1899. 682. 1. 



