110 Különfélék. 



Az Eustalomyia festiva Zett-röl. Ezzel a nem érdektelen fajjal 

 gyarapodott legújabban a m. n. Múzeum légygyűjteménye Török 

 Arthur lepidopterologus barátom április 14-én két korhadt fadara- 

 bot hozott hozzám, melyek mindegyikében egy-egy tonnabáb 

 volt. Az egyik tonnabáb már üres volt s mellette a kikelt légy, 

 mig a másodikból 18-án bujt ki az állatka. Mindkét példány £. 

 Hazánkból e genusnak 4 faja ismeretes, de ezek a ritka alakok 

 közé tartozhatnak, mert Thalhammer katalógusában is csak egy- 

 egy helyről vannak említve, kivéve a hilaris Fali. fajt, mely két 

 termőhelyről ismeretes. A Múzeum gyűjteményében ezek az első 

 példányok. Az Eustalomyia genust Kowarz állította fel a Verh. 

 zool.-bot. Ges. Wien 1873. évfolyamának 461. lapján. Később, 

 1891-ben a Wiener Entom. Zeitg. 10. kötetében monographice 

 dolgozta fel a fajokat. Az idetartozó fajok biológiájáról keveset 

 tudunk. Eddig csakis az E. hilaiis Fali. fajról jegyezte fel Wachtl 

 (Wien. Entom. Ztg. 1882. p. 287.^ hogy egy alkalommal a Salix 

 caprea L. fájából nevelte, melyben a Sapenia similis Laich. 

 nevű bogár álczái éltek, egy másik alkalommal pedig a bodzafa 

 beléből. Kapcsolatban a mi esetünkkel, hogy a tonnabáb egy 

 korhadt Celtis australis fában találtatott, melyben más álczák 

 menetei is láthatók, csakugyan feltehető, hogy az Eustalomyiak 

 álczái húsevők. Dr. Kertész Kálmán. 



A rovarok élósdijeiról megfigyelte H o w a r d L O., hogy 

 némely rovar testében 3000 Chalcidida-lárva is élősködik. A gazda- 

 állat vérével táplálkoznak s azzal együtt a megélhetésükhöz szük- 

 séges élenyt is megkapják. Érdekes, hogy ezek az állatok bábálla- 

 potuk egész tartama atatt nem vedlenek ; mert ez esetben a számos 

 legyűrt bőr a gazda halálát csakhamar idézné elő. Has nló oka 

 van annak, hogy ezen lárváknak végbele vakon záródik, úgy hogy 

 ez állapotukban savat nem választhatnak ki. 



Kártékony rovarok behurczoltatását tárgyaló pályamű jelent 

 meg legközelebb Kriiger L.-től (Insektenwanderungen zwischen 

 Deutschland und den Vereinigten Staaten von Nordamerika und 

 ihre vvirthschaftliche Bedeutung), a melyben kimutatni igyekszik, 

 hogy az észak-amerikai kártékony állatok behurczoltatásának ve- 

 szélye igen csekély, mivel Németországon eddig egyetlen ily, gaz- 

 dasági jelentőséggel bíró eset sem mutatható ki, valamint azt is 

 vitatja a szerző, hogy ama két országnak klimatikus viszonyaiban 

 mutatkozó különbségek az efféle kárthozó bevándorlást jövőre is 

 igen valószínűtlenné teszik. Ennélfogva nincsen semmi ok az afféle 

 túlságos aggodalomra, a mely legújanban a San-José-pajzstetű s 

 előbb a Colorado-bogár fellépésénél nyilvánult. Ugyanezt az állás- 

 pontot foglalja el Dr Reh L. is, ki az imént a németországi pajzs- 

 tetvekről értekezvén, Goethe,. Frank és Tubeuf-nek idevonatkozó 

 közleményeit kritikailag megvilágította. 



