.1 malária és a szúnyogok. '■'< 



nem rögtön, hanem rendesen csak 1 — -2 héí múlva, néha még 

 később szokott beköszönteni. 



A plasmodiumok az ember vérében, mint említem, egyszerű 

 osztódás útján szaporodnak. A lázroham akkor szokott bekövet- 

 kezni, a mikor ez az osztódási folyamat épen befejeződött. Mint- 

 hogy pedig egyes plasmodiumfajok ebbeli fejlettségüket, illetőleg 

 osztódási képességüket bizonyos meghatározott idő alatt érik el, 

 a lázrohamok is meghatározott szabályos időközökben szoktak 

 egymás után következni. így a Plasmodium vivax 48 óra alatt 

 éri el osztódási képességét s e miatt az általa okozott láz harmad- 

 napos typust mutat. A Plasmodium maláriáé, a melynek fejlő- 

 dési folyamata 72 óráig tart, negyednapos lázrohamokkal árulja 

 el jelenlétét. A tropikus váltóláz okozójának, a Plasmodium prae- 

 cox-nak fejlődési ideje 24 — 48 óra között ingadozik, s ebből magya- 

 rázható, hogy ámbár ennek a váltóláznak is harmadnapos typusa 

 van, de a beteg a két lázroham közé eső napokon sem 

 szokott oly egészen lázmentes lenni, mint egyszerű harmad- 

 napos váltóláznál. 



Nemcsak elméleti, hanem egyszersmind kiváló gyakorlati 

 fontossággal bír az a kérdés, hogy vajon mi módon jutnak a 

 malária-plasmodiumok az ember szervezetébe ? 



Erre nézve a vélemények, kivált eleinte, meglehetősen elága- 

 zók voltak. A búvárok egy része azt hitte, hogy a plasmodiumok 

 a váltólázas vidék levegőjében lebegnek és belehelés útján kerül- 

 nek a szervezetbe. Mások véleménye szerint a maláriás vidékek 

 vize van e plasmodiumokkal fertőzve s az ilyen fertőzött víz 

 élvezete idézi elő a betegséget. Voltak, a kik a váltólázas vidé- 

 kekről származó és nyersen fogyasztott élelmi szereket (gyümöl- 

 csöt, salátát stb.) tartották a malária-plasmodiumok terjesztőinek. 



Mindezek az állítások azonban előbb-utóbb vagy csak puszta 

 feltevéseknek, vagy csak téves megfigyelésekből és hiányos kísér- 

 letekből levont következtetéseknek bizonyultak. Most már egészen 

 biztosan tudjuk, hogy a malária-fertőzést egyedül és kizárólag 

 csak bizonyos szúnyogok terjesztik és közvetítik. 



A vérszívó rovarokról, nevezetesen a legyekről és szúnyo- 

 gokról már régóta azt tartották, hogy bizonyos fertőző betegségek 

 (például a lépfene, sárgaláz stb.) terjesztői lehetnek. A mi az em- 

 beri maláriát illeti, Nőtt amerikai orvos 1848-ban a sárgalázról 

 értekezvén, az ú. n. moskito-malária-theoriát, mint eléggé ismére- 



