Különfélék. 21 



felsorolnunk azon fajváltozatokat, melyeket a Bukovinában ész- 

 leltek, (részben Hormuzaki álítá fel,) hazánkban pedig nem; de azt 

 lapunk szűk tere nem engedi meg. A. Aigner Lajos. 



Lódarázs párbaja. Lepkéknek éjjeli fogása kedvéért csalétek- 

 kel bekent fan német lepkész nappal lódarazsat {Vespa crabro L.) 

 látott, mely buzgón nyalogatta a még teljesen be nem száradt 

 édes nedvet. Ebben igen kellemetlen módon megzavarta őt egy 

 másik, jóval nagyobb lódarázs, mely oly rohanva röpült neki, hogy 

 magával rántotta. Majd a fa alatt a fűben birkóztak, de csakhamar 

 sikerült az erősebbnek a meglepett társát leteperni, és félig rajivá 

 ülve, tehetetlenné tenni Szárnyát, lábát leharapni, pillanat műve 

 volt. Erre fogta a győző jó súlyos zsákmányát és tova szállt. 

 Hogy a lódarazsak más rovarokból élnek, az tudva van, de hogy 

 egymást pusztítják, arra nézve ez talán az első példa. 



Endagria ulula Bkh. Ez az érdekes állatka a 60-as évek ele- 

 jén, mikor Pável János 18 — 20 éves korában Frivaldszky Imre 

 mellett mint annak entomologiai segédje működött, még igen be- 

 cses állat volt és jó áron kelt el. Gyakran jártak ki érte együtt 

 a Városligeten át Rákos-Palota felé, ahol különösen egy homok- 

 dombon, melyet a körvasút építésénél jórészt elhordták, estefelé 

 olykor nagyobb számban röpködött. Ily kirándulás alkalmával 

 1862-ben, egy ulula? nőstényt fogott Pável és azt, akkori szokás sze- 

 rint, elevenen feltűzte.' Frivaldszky utasítására, ki azt észrevette, 

 Pável ezt a nőstényt egy virágra tűzte, melyet a lepke különösen 

 kedvelni látszott. Csakhamar ott termett egy hím, majd egy má- 

 sik, egy harmadik s így tovább, úgy hogy az este azzal a nős- 

 ténynyel vagy 100 hí net fogtak. A lepke különben oly nagy 

 számban röpült, a mint azt Pável utóbb sohasem észlelte. A. A. L. 

 Ödöklö Mantis. Bombayban megfigyelték, hogy mikor az 

 Arachnechthra minima nevű madárka oly ág körül röpködött, a 

 melyen egy Mantis-íéle (valószínűleg a Hierodula bipapilla nős- 

 ténye) rejtőzött, ez a madárkának ugrott, hatalmas mellső lábaival 

 megfogta és skalpirozta. 



Lycaena Bel'argus Rótt. egy hermaphroditajának színes rajzát 

 mutatta be Dr. Horvátit Géza a Természettudományi Társulat ál- 

 lattani szakosztályának 1899. decz. 1-én tartott ülésében. Ezt az 

 érdekes lepkét, melynek jobb fele hím, balfele pedig nőstény, 

 Jámbory Kálmán 1899. jun. 30-án a budai Sashegven fogta és 

 oroszországi gyűjtőnek engedte át. Ugyanez alkalommal A. Aigner 

 Lajos felolvasta Nécsey István lepkebiológiai megfigyeléseit ; Dr. 

 Kertész Kálmán új légyfajról, Gorka Sándor pedig a bogarak táp- 

 csövéről értekezett. Mind a három előadást más helyen ismer- 

 tetjük, illetve közöljük. 



A bogarak kiszínezésére is, nemcsak a lepkékére, befolyással 

 van az időjárás. Az 1899. nedves és hűvös május-június havá- 

 ban Posennél egészen fekete cserebogarat, valamint két Anisoplia 

 segetum $ fogtak, a melynél a pajzsocsk^n levő fekete szín any- 

 nyira túlsúlyt nyert, hogy csak a vállán volt némi barna szín 

 látható. 



