Jablonowski József. 189 



1899-ben Szakáll Gyula dr. asszistens télen tett és e sorok írása- 

 kor magam is tettem. 



Es ha az irodalomban szétnézünk, úgy találjuk, hogy Brann 

 A. e férget a golyóüszögös szemből még 25, Baker pedig 

 27 év múlva is felélesztette, bár Frank A. B. erre megjegyzi 

 hogy neki nem sikerült 9 évnél tovább ezt a férget életre éleszt- 

 hető állopotban megtartani. Az lehetséges, mert az attól függ, 

 hogy vajon hogyan ért meg a férgeket magában rejtő gubacs : 

 mert ha az álczák csak félig fejlődtek ki, és így száradtak meg, 

 akkor a felélesztés nem sikerül ; valamint hogy nem sikerül a 

 felélesztés akkor sem, hogyha a golyóüszögős szemet egymásután 

 többször megnedvesítjük s utána — a féreg feléledése után — 

 újból megszárítjuk. Ilyen megnedvesítés és kiszáradás mind csök- 

 kenti a féreg életerejét, vagy helyesebben mondva, életre való 

 feléleszthetőségét. Az 1898. és 1899. evi golyóüszög július 11-től 

 eddig (jul. 25-éig) tizenkilenczszer éledt fel. 



Hogy a fonálféregnek ez a titkos ereje hol rejlik, miben 

 lappang, az tudáskörünk szűkre mért határán kívül esik és nekünk 

 ez alkalommal szerényen be kell érnünk annak tudatával, hogy 

 ez a parányi féreg igenis daczol az idővel, daczol a szárazsággal 

 és ha a reá kedvező életkörülmények beköszöntének, akkor titok- 

 zatos álmából felocsúdik ismét és életét úgy folytatja, mint talán 

 10 — 20 évvel ezelőtt a szülője. 



Azt láttam, hogy a fejlődő és még zöld féreg-gubacsban 

 akkor, mikor benne eleinte csak 5 — 6, olykor több (igen kis 

 gubacsban néha csak egy) nőstény, és ugyanannyi, vagy néha ke- 

 vesebb hím van, a gubacs belsejében temérdek sok apró ke- 

 ményítő szemecske úszkál. Erről legkönnyebben a jódos festéssel 

 járó színváltozás útján győződtem meg ; mert ha az ilyen, még 

 zöld gubacs belsejét lapos tűvel férgestül kinyomtam s a kinyo- 

 mott levet jóddal megfestettem, akkor a benne úszkáló fehér szem- 

 csék mind ibolyaszínt öltöttek, világos jeléül annak, hogy ke- 

 ményítőből állanak. Későbben a gubacs keményítője apadt, kivált 

 akkor, mikor már a lárvák is mutatkoztak; ellenben, mikor a 

 gubacs már teljesen megérett, mint azt a kezemnél lévő 1898. és 

 1884. évi gubacsokban látom, már semmi nyoma sincs a kemé- 

 nyítőnek, úgy, hogy azt részben a fejlődő öreg férgek, részben 

 ivadékuk költötte el és az utóbbi ily módon elég erőt gyűjtött 

 arra, hogy a bekövetkezhető, esetleg igen hosszú koplalás ellen 

 előttünk még ismeretlen módon biztosítva legyen. 



Jablonowski József. 



