198 Különfélék. 



fajokról érdekes biológiai adatokat közöl. Márcz. 3-án Csiki 



Ernő „Két hazai Cht ysomelida nemről" értekezett, bemutatván az 

 Orsodacne és Adoxus genus hazai képviselőit. (Lásd „Hazánk 

 Orsodacne-féléi" R. L. VI. 92. 1.) Az Adoxus nemből hazánkban 

 az A. obseurus L. és var. villosulus Schrnk.-on kívül előfordul 

 még két fajváltozat, t. i. a var. epilobii Weise és var. Weisei 

 Heyd. W e i s e legújabban kimutatta, hogy. 4. vitis Fabr. helyett a 

 villosulus Schrnk. név használandó, mert a Fabricius-féle nevet 

 tévedésből alkalmazták eddig, mely nem más mint a Crytocepha- 

 luscoryli \Jiiu. hímjének synonymája. Ugyanakkor Jablonowski 

 József „Az almamoly irtására vonatkozó egyszerű kísérletekről"' 

 szólt, ismertetvén a régi védekező módokat, s azt is, mely újab- 

 ban amerikai példa után hazánkban is elterjedt. Az állat élet- 

 módjából kiindulva, kimutatja, hogy ez az eljárás miért nem felel 

 meg, s a helyett saját kísérletei alapján ajánlja, hogy a fa törzsére 

 szalma- vagy széna-kötelet kössenek, amelyben a moly hernyója 

 behúzódik és vagy ott bábozódik, vagy kitelel. Az így egy helyre 

 csalogatott hernyókat azután télen kötelestül tűzre kell hányni. 

 Ápril 7-én Dr. Lendl Adolf „A kaszáspókok rokonsági viszonyáról" 

 értekezvén, a skorpióalakot tekinti az Arachnoideák ősi typusá- 

 nak, melynek elváltozásából és továbbfejlődéséből a Telyphonus- 

 és Phryniis-cüakok állottak elő. Ez utóbbiakhoz csatlakoznak egy- 

 részt a kaszáspókok, más részt pedig a madarászpókok és a tulaj- 

 donképeni pókok. Az álskorpiók szoros rokonságban állanak a 

 Telyphonus-félékkel, elannyira, hogy Microtelyphonus néven lehetne 

 eket elnevezni. A Gal;odes-íé\ék az említett Arachnoidea-csoportok 

 egyikéből sem vezethetők le ; minthogy azonban Arachnoid2a-')ú- 

 lemük tagadhatatlan, az előadó szerint más soron fejlődtek ki és 

 most izoláltan állnak az Arachnoideák nagy körében. Ezek ősi 

 alakját, a skorpiót, vissza lehet vezetni kihalt kövesült alakokra, a 

 Palaeo straca- fa)okra.. Az előadó az egyes csaladok és alcsaládok 

 typikus alakjainak összehasonlításával alapítja és magyarázza meg 

 eme nézeteit. Utána Jablonowski J. nyelvészeti szempontból 

 latolgatja a pajzs-tetű és pajzsos-tetű elnevezéseket s az előbbinek 

 ismeri el jogosultságát. — Május 12-én Csiki Ernő „Hazánk Do- 

 naciinái" -vó\ tartott előadást, mely a R. L. VI. kötet. 138. és 

 163 1. jelent meg. — Okt. 13-án A. Aig ner L aj os a hernyókegy 

 sajátságos ösztönéről értekezett (R. L VI. 155. 1.), azután pedig 

 „A lepkészet története Magyarországon" czímű művét mutatta be, 

 nagy vonásokban vázolva annak tartalmát. Végül Dr. Dada y Jenő 

 egy ritka lepkét (Cucullia íraudatrix) mutatott be, amelyet ez év 

 nyarán Szolnok-Doboka megyében fogott. 



Helyreigazítás. Lapunk ezidei évfolyamának 167. lapján alul- 

 ról a harmadik sorban „homályos réz-színű vagy réz-vörös" helyett 

 „homályos vagy vöröses réz-színű" olvasandó. 



