156 A. Aigner Laj<>.s. 



kéket rágna le, mert folyton mozogtak rágói ; de csakha- 

 mar észrevettem, hogy száján valami színetlen átlátszó nedvet 

 bocsát ki, s azt keni a testére, melyen helylyel-közzel mint a 

 harmat-csöpp meglátszott. 



S íjátságos egy műtét volt. Először a hátát kente be, a hol 

 könnyebben érte, majd a hasra került a sor. A lábpárok egyen- 

 kint eresztették el az indát, mi alatt a többi azt szorosan fogta. 

 Miután a h isi lábak közét és talpát bekente volna, sorra jött az 

 utolsó lábpár, a mi ép oly fárasztónak látszott lenni, mint a vég- 

 tagján levő szárúnak bebalzsamozása. Legfárasztóbb lehetett azonban 

 végül a fejhez legközelebb eső mellső szelvényeknek bekenése, 

 mi közben a hernyó szinte kitekerte a nyakát. Ennek befejezte 

 után kissé pihent. Azután újra kezdte, sőt akadt olyan is — 

 mert az elsőt követte még több is -- melv a bekenést háromszor- 

 négyszer is végezte, míg a könnyelműek egyszer-kétszerrel is beérték. 



így elkészülve, rövid ideig megint csendben ül a hernyó, 

 majd kezd mászni lefelé, keresve követ, mohát, göröngyöt, melyek 

 alá szeret menni / hogy a föld színén, minden gubófélének készí- 

 tése nélkül elbábozódjék. 22-, 23-ad napra kikel a lepke. 



Miután ez a második Sphingida-hernyófaj, melyen ezt a jelenséget 

 megfigyeltem, kétséget sem szenved, hogy az összes Sphingida-her- 

 nyók, elbábozódás előtt, felveszik az utolsó kenetet, sőt nem 

 valószínűtlen, hogy ugyanazt teszik mindazon hernyók, melyek 

 nem szabadon bábozódnak. 



Mindenesetre bámulatos egy ösztönszerű cselekedet ez az 

 utolsó kenet, — annyira bámulatos, hogy arról egyetlenegy lepke- 

 biologus sem vett tudomást, nyilván azt hivén, hogy az öreg 

 Roesel-nek káprázott a szeme, vagy hogy talán fillentett egy ki- 

 csit, a mi entomologusoknál — hallomás szerint — olykor-olykor elő 

 szokott fordulni. 



Örömemre szolgál, hogy a derék megfigyelő állítását igazol- 

 hatom, és vele a hernyónak egy új ösztönét állapíthatom meg. 

 .Szinte megfoghatatlan, hogy másfél századnak kellett eltelni, míg 

 az ő megfigyelését más is észlelhette, holott évenkint ezernyi 

 ezer hernyót tenyésztenek. 



A. Aigner Lajos. 



