1H2 Jublonovski József 



egy, vagy két portok, vagy külön két avagy mind a három por- 

 tok is és május második harmada elején, mikor a dolgok rendes 

 folyása szeiint a búza termője csak 1 mm átmérővel bír, az ilyen 

 képződmény, melyet a férgek okoztak, már 2'5 — 27 mm vastag, 

 tehát másfélszer olyan testes, mint a rendes és majdcsak a virág- 

 zás alkalmával, körülbelül június második harmadában megtermé- 

 kenyülő termő. 



Ez a sajátszerű test, mely már virágzás előtt kifejlődött, 

 valóságos gubacs (cecidium) és mivel állattól (fonálféregtől) szár- 

 mazik, állat-okozta gubacs (zoocecidium), mert az olyan fejlődésű 

 szövettömeg, a mely határozottan a fonálféreg izgatása folytán élő 

 búza maghonából (vagy helyesebben mondva egész termőjéből), 

 vagy a porzók portokjaiból jött létre és a búzakalász tokjábar 

 (kalászkájában) a mag helyén tovább fejlődik, de alakja és fejlő- 

 désének korai voltánál fogva a búzamagtól s a búza rendes szer- 

 veitől különbözik. Maga ez az új keletkezésű szövettömeg pedig 

 lakóhelye az ezt előidéző állatnak, -a fonálféregnek. Mert a fonál- 

 féreg nemcsak megtámadta a magházat és nemcsak eltorzította 

 azt, hanem benne is él ! Hiszen azért növesztette is azt ! 



Május 19.-én felbontott gubacsban még csak férget találtam, 

 még pedig hímet és nőstényt ; június hó 4.-én már tojást is, 

 ellenben június 14.-étől kezdve már kelni kezdtek a kis férgek és 

 június 20.-án már majdnem mind kikeltek és tojását csak elvéive 

 találtam. Hogy az ilyen gubacsban tényleg féreg van, arról kön- 

 nyen meggyőződhetik bárki, mert itt a jó szem és hozzá kisebb- 

 szerű nagyító erővel bíró kézi nagyító üveg, a kés hegye, meg egy 

 fekete papiros, vagy az iskolás gyerek palatáblája az összes mű- 

 szer, a mely az ilyen féreg megkereséséhez szükséges. Nem kell 

 egyebet tenni, mint a még zöld felszínű gubacsot késsel fölvágni 

 és belőle a fehéres nedvet a palatáblára kiszorítani. Ha az így ki- 

 szorított nedvet a kézi nagyító üveggel megvizsgáljuk, benne igen 

 parányi fehér színű karikákat találunk : ezek a karikák tulajdon- 

 képen a férgek, a méhek így összekunkorodva a gubacs belse- 

 jében élnek : benne párzanak, tojást raknak és míg az öregek el- 

 pusztulnak, addig a tojásokból kikelő álczák egyre szaporodnak. 

 H a b e r 1 a nd t egy-egy gubacsban 550—1660 fiatal álczát talált. 

 Magam is meg akartam azt számolni, de szemem fölmondta a 

 szolgálatot : 2000-ig még fölvittem, de tovább nem győztem, pedig 

 hátra volt még a felénél is nagyobb tömeg. Tehát hogy a fiatal 

 fonálférgek (lárvák) számát becsülöm, a mennyi belőlük egy gu- 

 bacsban akadhat, az a nagy gubacsban 3—5000 is lehet. 



Mennyi lehet akkor egy kalászban 3 ! Jablonoivski József. 



