302 Paederastia rovaroknál. 



majd lábait húzogatja elé a lehelletszerű, finom pólyákból és — el- 

 mászik. Megtörténik, hogy a lepke egyik vagy másik tagját nem tudja 

 ily simán elválasztani a bábhűvelytől, vagy a hüvely egyenlőt- 

 lenül száradt s a helyett, hogy a varratoknál elválnék, törik. 



így volt az én Pterostoma palpinammal is, melynél a hosszú 

 ajkak tokja nem vált el a maszkkal egy darabban, hanem reá- 

 tört a lepke fejére s megszáradván oly szorosra húzódott össze, 

 hogy a szegény állat bármint igyekezett is magát első lábaival 

 megszabadítani a furcsa álarcztól, az elválaszthatatlanul a fején 

 maradt. Talán még ennél is érdekesebb az az eset, midőn a lepke 

 feje egészen hjányzik. 



A Spilosoma fiiliginosa egy p ldánya volt hosszú időn át 

 gyűjteményemben, a mely épen ezen fogyatékossága által vált ki. 

 Ennél a fej és a nyak teljesen hiányzott. Sebhely nem látszott 

 a torán, hanem miként a háta, azonképen a fej helye is be volt 

 nőve hosszú, szőralakú pikketylyel. Az élve talált állat különben 

 teljesen ép volt, ami ismét kizárja, kogy madár vagy ragadozó 

 kezében lett volna. 



Ennek a rendkivüli és ritka abnormitásnak nehéz a helyes 

 magyarázatát megadni. A bábhüvely talán megoldotta volna a 

 rejélyt, de hát azt nem találtam meg. Annyi azonban bizonyos, 

 hogy ez esetben a csonkításnak a bábállapot legelején kellett be- 

 következnie, mert különben meglátszot volna rajta a forradás helye. 



Hogy a lepkék bábállapotban mily monstruózus csonkításokat 

 képesek túlélni, elég, ha a Természettudományi Közlöny múlt évi 

 folyamában megjelent és számos rajzzal kisért czikkre — „Össze- 

 növesztett pillék" — utalok. Igaz hogy az ott leírt csonkított álla- 

 tok egytől-egyig nyomorékok maradtak ; de ezt bizonyára csak 

 a „kezelés" eredményezte, míg az én Spilosotmm, eltekintve a 

 fej hiányától, teljesen kifejődött, szép állat volt. 



Nécsey István. 



Paederastia rovaroknál. 



A rovarok életében még nagyon sok a rejtélyes jelenség, a 

 melynek magyarázatául olykor még csak sejtelemmel sem bírunk. 

 Ily rejtélyes, szinte megfoghatatlan jelenség a fajtalanság, azonos 

 vagy rokonfaj tájú hímek közt. Az ide vonatkozó megfigyelések 



