Különfélék. 213 



„Új rovarrend" czímmel ismertettem e folyóirat VI. köt. 153. 

 lapján S i 1 v e s t r i tanulmányait az Anisosphaera froblematica 

 Töm.-ről, melynek részére a Collemboiákkal rokon Anisosphaeridia 

 új rovarrendet állít fel. E. Bergroth mostan a Bull. de la Soc. 

 Entom. de Francé legújabb számában (1899. N. 15. 295.) kimu- 

 tatja, hogy ez nem más mint egy bogárnak, a Scydmaenidae 

 családba tartozó Cephetuiinm-nak lárvája és pedig valószínűleg 

 C. Május Reüt.-é. Csíki Ernő. 



Méhölő virágok. Ily czímű közleményünkre (írta Hudák 

 E. A.), a melyre már Vánky J. is reflectált (R. L. V. 142; VI. 

 17.) újabban a hírneves entomologus Kathariner tanár is vissza- 

 tért. Minden méhtenyésztő előtt ismeretes — úgymond (111. Zeit. 

 f. Ent. IV. 203.) - - hogy kora tavaszkor a méheket a meleg nap- 

 sugár könnyen csábítja a kiröpülésré és hogy ezek jórésze 

 elpusztul, mivel a melegítő napsugarak eltűnése után a levegőnek 

 még alacsony hőfoka mellett megdermednek és a földre hullnak. 

 Ilyenkor a kaptár közelében mindig található egy csoport ily tehe- 

 tetlen méh. Ha rájuk lehelünk, magukhoz térnek és haza másznak. 

 Erre a körülményre vezethető vissza a H. úr esete is. Sokszor 

 gyönyörködtem abban, ha meleg tavaszi napon a közeli méhesből 

 a méhek nyitott ablakomban a jánczintokat felkeresték, de soha 

 sem történt bajok, mert az ablakot elzártam, mielőtt azt az árnyék 

 érte volna. Ha Hudák úr a megdermedt állatkákat a meleg kály- 

 hához vitte es nekik azonfelül nebán}' csöpp langyos mézzel 

 vegyített vizet adott volna, bizonyára életre térnek. Minthogy azon- 

 ban friss vízzel megpermetezte s a szavadlevegőre kivitte, azzal 

 életre térésüket lehetetlenné tette. 



A palaearkti lepkék katalógusa Dr. Staudinger-től 3-ik ki- 

 adásban az 1900. év folyamán fog megjelenni. Az előbbi kiadás 

 (1871.) évek óta csak kéz alatt és magas áron volt kapható, ha- 

 bár hézagosságánál fogva a mai igényeknek már meg nem felelt. 

 Az új kiadást jeles lepkész, s hazánkfia Dr. Rebel H. dolgozta ki 

 s a jelenkorig folytatta, Slaudinger pedig revideálta a munkát, mely- 

 nek terjedelme, az előbbi kiadásához képest egyharmadnyival bő- 

 vülni fog. Ara m. e. 9 frt lesz. Előleges megrendelést szerkesz- 

 tőségünk szívesen elfogad. 



Tudományos expeditiót rendezett Alaskára Harriman Edvard 

 newyorki milliomos, a ki azt fejedelmi bőkezűséggel szerelte fel. 

 Az expeditióban 36 tudós vett részt, csupa specialista a termé- 

 szettudományok minden ágából, kivéve a csillagászatot. Külön- 

 vonat vitte a társa-ágot Seattlebe, az Egyesült Államok legészak- 

 nyugatibb kikötőjébe, a Csendes Oczeánon. Ott külön gőzhajó 

 várta, amely 1889. máj. 31-én a kikötőt elhagyta és jul. 31-én 

 oda visszatért. Az expeditió két hónapot vett igénybe s a részt- 

 vevők New-Yorkból egészben 16,0(10 angol mértföldet tettek m ?g 

 78 nap alatt. Mindegyik tudós bőséges anyagot gyűjtött; így az 

 entomologus Dr. Kincad, washingtoni egyetemi tanár is. Mily rrrás 

 arányok azok, mint minálunk, a hol már hálával fogadja a nem- 

 zet, ha gazdag főúr nagyobb útra 3 — 4 tudóst visz magával. 



