. \{4 Maliász József 



lábait szorosan az alsó testhez szorítva, a potroh-gyűrűket össze- 

 húzva, holt merevségben (spasmus) fekszik tenyerünkön a szegény 

 kis katóka. De íme mozdul, talpra áll s igyekszik hatáskörünkből 

 mentül hamarább kijutni. Ez és az a jelenség, hogy az állat he- 

 lyét most egy csöpp sárgás folyadék jelzi, gondolkodóba ejt : 

 hagyjuk tova szállni s foglalkozzunk kisoé a látottakkal. 



Hogy a tenyerünkön levő csöpp az állat merevségével ösz- 

 szefügg, azt azonnal sejtjük. 



De mi ez a csöpp és hogyan keletkezett ? 



Sárga vagy vöröses színű olajszerű, kellemetlen szagú, kissé 

 fanyar ízű anyag ez, melyre Leydig 1859-ben azt mondta, hogy a 

 katóka vére. 



Ezen drága anyagnak esetről-esetre bekövetkező nagy vesz- 

 leségét tekintve, Leydig állítását alig hinnők el, ha oly természet- 

 búvár, minő a franczia Cuénot, Leydig véleményének helyességét, 

 Magretti, Beauregard és de Bono ellenében a franczia akadémiá- 

 ban felolvasott értekezésében be nem bizonyítja. 



Oly vércsöpp ez, mely ugyanazon mikroskopiailag kimutat- 

 ható alkatrészeket és alakjukat amoeba módjára változtató vér- 

 sejteket tartalmazza, mint az állat bármely testrészében feltalálható 

 vércsöpp. 



Ezen vércsöppeknek a testből történt mikénti kiválasztására 

 vonatkozólag a nézetek igen eltérők voltak s részben most is 

 azok. Cuénot 1 ) szerint gyenge ellentállású pontokon a chitines bőr- 

 képlet, a vérnek nagyobb feszítő erejénél fogva elszakad s az így 

 támadt nyilason a vér kiömlik. 



Később a támadt nyílás véralvadék által újra záródik. Ltitz 

 G. K.~) Cuénot ellenében azt vitatja, hogy a vér a lábaknál nem 

 bőrszakadás által, hanem egy hasadékon keresztül tolul elé, mely 

 hasadék a tibia extensorainak két ízületi tokjának külső hár- 

 tyájában van. 



Verhoeff*) vizsgálatai alapján tudjuk, hogy a sebek a hátbő- 

 rön vér által rövid idő alatt záródnak s azután teljesen szöveti szer- 

 kezet nélküli sebchitin képződik, melynek eredetével azonban nem jut- 

 hatott tisztába ; tehát ez is Cuénot állítását erősíti meg. Majd újólag 



1 ) Le rejet de sang comme moyen de défense chez quelques coleop- 

 téies Compt. Rend Tome 118. p. 878—877. 



-) Das Bluten der Coccintlliden. Zool. Anzei^er. XVT1I. Jahrg. p. 

 244 255. 



3 ) Über Wundheilung bei Carabus. Zool Anzeiger XIX. Jahrg. V. 72 — 74, 



